Справа № 477/530/18
Провадження № 2/477/470/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді - Семенової Л.М.

секретар судового засідання - Сірюк С.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що їх з відповідачем донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріального забезпечення для утримання їх дитини, хоча здоровий, працездатний, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі, який просить позивач.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі в межах доводів позовної заяви та просила про їх задоволення.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, хоча по дату, час та місце судового засідання повідомлений належно, про що свідчать дані зворотніх поштових повідомлень, та у зв'язку з чим, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2015 року (а.с. 9) та мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Із заяви та пояснень ОСОБА_1 в ході розгляду справи слідує, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено, вона з дитиною переїхала проживати до своїх батьків, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, а позивачка самостійно забезпечити всі необхідні умови утримання дитини можливості не має, оскільки не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вище викладене, матеріальний стан позивачки, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років, матеріальне становище дитини та обов'язок обох батьків з утримання дитини, враховуючи розмір заявленої до стягнення суму аліментів, який є обґрунтованим для створення належних умов утримання та виховання дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору на користь держави, в розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, громадянина Азербайжану, паспорт громадянина Азербайджану НОМЕР_2, виданий 13.12.2008 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_2, паспортні дані НОМЕР_3, виданий Маньковським РВ України в Черкаській області, код платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 26 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави (рахунок 0172, отримувач коштів Вітовське УК/Вітовський р-н/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992601, банк отримувача -ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку отримувача (МФО) 826013, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір) судовий збір в сумі 704 грн. 80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги також можуть бути подані через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2018 року.

Суддя Л.М. Семенова