Номер провадження: 22-ц/785/753/18
Номер справи місцевого суду: 520/3806/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

переглянувши цивільну справу №520/3806/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року у складі судді Васильків О.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 5 квітня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_4 проживає в квартирі НОМЕР_3 поверхом вище. 19 лютого 2015 року відбулося затікання води в належну їй квартиру. Факт залиття зафіксовано актом, в якому зазначено про протікання води внаслідок прориву з'єднання внутрішньо квартирної розводки гарячого водопостачання в квартирі НОМЕР_3. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування завданої залиттям приміщень квартири шкоди 13400,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1994,00 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн. (т.1 а.с.2-4).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2016 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.26).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав (т.1 а.с.41-54).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року позов задоволено (т.1 а.с.160-162).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у визначенні причини випадку 19 лютого 2015 року неналежним чином без отримання інформації про непрацездатний стан енергетичного обладнання, що обслуговує квартиру АДРЕСА_6, в тому числі споруд, у які воно вмонтоване, які не мали здатності виконувати технологічно встановлені функції захисту внаслідок невідповідності нормативно-технічній документації і за рівнем дефектності були заборонені до використання при введенні будинку АДРЕСА_7 в експлуатацію; полягає у безпідставності прийняття висновку про проведення експертного дослідження, яке при візуально-інструментальному обстеженні квартири НОМЕР_4 не виявило порушення, пов'язаного з розміщенням електроустаткування означеної квартири за її межами, у зв'язку з прихованим проходженням через залізобетонні конструкції у будівельний об'єм суміжної квартири АДРЕСА_8

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що приміщення квартири НОМЕР_4 постраждали від залиття з квартири НОМЕР_3 поверхом вище внаслідок прориву з'єднання внутрішньо квартирної розводки гарячого водопостачання; що заявлена до стягнення шкода обумовлена вартістю ремонтно-відновлювальних робіт.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_4 загальною площею 66,8 кв.м житловою площею 39,3 кв.м в будинку АДРЕСА_7, що посвідчено Свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим 8 грудня 2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі довідки житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-11» від жовтня 2003 року №65. Державна реєстрація права власності на квартиру на підставі вказаного свідоцтва проведена бюро технічної інвентаризації 14 січня 2014 року (а.с.10).

Згідно технічної характеристики квартира АДРЕСА_2 знаходиться на сьомому поверсі десятиповерхового житлового будинку; квартира складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, туалету, вбудованої шафи, кладової, лоджій.

Актом від 19 лютого 2015 року про залиття квартири за адресою: АДРЕСА_3, складеним комісією у складі ЖСК «Малиновський-11», зафіксовано, що 19 лютого 2015 року в 22.10 годин проведено огляд приміщення квартири АДРЕСА_4 в присутності власника ОСОБА_2, в ході якого виявлено в квартирі НОМЕР_4 сліди залиття з розташованої поверхом вище квартири НОМЕР_3, власником якої є ОСОБА_4; в результаті залиття вода в значній кількості пройшла в приміщення кухні, коридору, пошкодила побутову техніку та інше майно; причина протікання гарячого водопостачання з пояснень ОСОБА_5, яка знаходилась в квартирі НОМЕР_3, полягала у прориві з'єднання внутрішньо квартирної розводки гарячого водопостачання. В акті також зазначено про виклик електрика ЖСК «Малиновський-11» у зв'язку з аварійною ситуацією, який в порядку застосування екстрених заходів для уникнення ураження електричним током мешканців квартири НОМЕР_4 припинив до квартири НОМЕР_4 електропостачання через небезпеку використання внутрішньо квартирної проводки (а.с.12зв.).

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили факт залиття квартири АДРЕСА_5 та складання Акту від 19 лютого 2015 року про залиття квартири.

Згідно Висновку №ЕД-2-1-111/15 від 30 грудня 2015 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, складеного експертом товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (Одеська філія) за заявою ОСОБА_2 від 16 грудня 2015 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження квартири АДРЕСА_1, у результаті виконання візуально-інстументального обстеження експертом були виявлені характерні сліди залиття в приміщеннях квартири НОМЕР_4, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 а саме: 1)в коридорі №1 площею 11,6 кв.м - стеля (підшита полістирольними плитами, при обстеженні встановлено пошкодження електропроводки); 2)в кухні №2 площею 7,4 кв.м - стеля (шпаклівка, водно емульсійна фарба, по периметру влаштовано пластиковий багет; при обстеженні встановлено наявність слідів залиття у вигляді жовтих плям); стіни (обклеєні шпалерами, робоча стінка обклеєна пластиковою панеллю; при обстеженні встановлено наявність слідів залиття у вигляді жовтих плям та патьоків, місцями здуття та відшарування шпалер; 3)в електричному забезпеченні (в результаті обстеження встановлено відсутність електрики у приміщенні кухні №2, коридору №1, ванної кімнати №4 та туалету №5, що відповідає даним Акту від 6 жовтня 2015 року; електрика у приміщеннях квартири НОМЕР_4 влаштована скрито під оздоблювальними матеріалами). Для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщення квартири АДРЕСА_2, необхідно виконати перелік ремонтно-відновлювальних робіт, який викладений у Локальному кошторисі №2-1-1; вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з урахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень квартири НОМЕР_4, складає 13400,00 грн. (т.1 а.с.5-20).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вважав встановленим факт залиття 19 лютого 2015 року квартири позивача внаслідок протікання води з квартири відповідача, розташованої поверхом вище, що мало наслідком пошкодження майна позивача, у зв'язку з чим позивач зазнала збитків (витрат, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права) в на суму 13400,00 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.1, п.1 ч.ч.2, 3 ст.22 ЦК України).

У сенсі положень даної норми матеріального права збитками є негативні майнові наслідки у майновій сфері особи; щоб мати право на стягнення завданих збитків, потерпіла особа повинна довести їх наявність та розмір. Коментована норма права закріплює принцип повного відшкодування збитків; розмір збитків визначається з урахуванням ринкових цін, що існували на день пред'явлення позову; суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України).

У сенсі положень даної норми матеріального права заподіяння шкоди іншій особі є підставою виникнення зобов'язань, які є деліктними. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення; його елементами є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Так, зокрема, шкода може полягати в пошкодженні наявного майна потерпілого. Протиправність поведінки - це невиконання юридичного обов'язку, встановленого нормою права; відповідно до форм юридичних обов'язків протиправність виступає у формі дії або бездіяльності; протиправна дія - це поведінка, заборонена законом, протиправна бездіяльність - це не вчинення особою дії, до якої вона зобов'язувалася нормою права. Причинний зв'язок виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, за якого протиправність, є причиною, а шкода - наслідком; заподіювач несе відповідальність лише за ту шкоду, яка є наслідком його поведінки. Що ж до вини, то така презюмується.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири НОМЕР_4, відповідач ОСОБА_4 є власником квартири НОМЕР_3. Протікання води в квартиру НОМЕР_4 мало місце з квартири НОМЕР_3, даний факт зафіксовано актом від 19 лютого 2015 року, підтверджено допитаними в суді свідками, висновком експертного дослідження та, відповідно, не спростовано відповідачем.

Власність зобов'язує (ч.4 ст.319 ЦК України). ОСОБА_4 як власник нерухомого майна зобов'язаний належно утримувати майно, в тому числі й комунікації, що знаходяться в його квартирі, відтак, прорив з'єднання внутрішньо квартирної розводки гарячого водопостачання є протиправною бездіяльністю, що у розумінні положень статті 1166 ЦК України є протиправною поведінкою, яка мала наслідком протікання води в квартиру ОСОБА_2 та завдання шкоди пошкодженням приміщень квартири, для відновлення пошкодженого майна ОСОБА_2 мусить зробити витрати. ОСОБА_2 як потерпіла особа довела наявність шкоди та її розмір, відтак має право на стягнення завданих збитків. ОСОБА_4 не спростував факт протікання води з його квартири в квартиру ОСОБА_2, наявність шкоди від протікання води в квартиру позивача, рівно як і не спростував розмір шкоди.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як, зокрема, висновками експертів (ч.1 п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).

ОСОБА_4 позов не визнав, проте на обґрунтування своїх заперечень не заявляв про призначення будівельно-технічної експертизи, хоча наведене ним обґрунтування заперечень потребує спеціальних знань, які без спеціального дослідження та висновку експерта оцінені бути не можуть, так як не є питаннями права.

Отже, суд не надає оцінку доводам апеляційної скарги, що стосуються предмета доказування, але потребують спеціальних знань, оскільки суд не має спеціальних будівельно-технічних знань, а висновок експерта як такий відсутній.

Що ж до доводів апеляційної скарги, що не стосуються предмета доказування, то в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції такі доводи не розглядаються.

Судове рішення ухвалено 20 жовтня 2017 року, апеляційну скаргу надіслано поштою 27 жовтня 2017 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою відкрито 15 листопада 2017 року.

Положеннями частини 1 статті 364 ЦПК України визначено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 23 листопада 2017 року, 31 січня 2018 року, 19 квітня 2018 року, 25 липня 2018 року, 26 вересня 2018 року подано доповнення до апеляційної скарги. Вказані доповнення до апеляційної скарги подано поза межами строку на апеляційне оскарження, відтак, у сенсі положень частини 1 статті 364 ЦПК України розгляду не підлягають (т.2 а.с.7-40, 55-79, 83-90, 101-121, 126-134).

Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України, відповідно до якого, зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно положень статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції правничу допомогу позивачу ОСОБА_2 надано адвокатом ОСОБА_3, витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи становлять 2000,00 грн., витрати підтверджено належними та допустимими доказами, відтак, відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (т.2 а.с.45-47, 49).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати на професійну правничу допомогу, надану в ході апеляційного перегляду справи, в сумі 2000 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова