Справа № 234/6142/18
Провадження № 2/234/2166/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

при секретарі Антоненко О.В.

за участі:

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську за правилами загального провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_3, що мешкає за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Центральна, буд. 23

до

ОСОБА_4, що мешкає за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Магаданська, буд. 72

про поділ спільного сумісного майна подружжя,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, -

Обставини справи:

04.05.2018р. позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позовна заява вмотивована тим, що 12.03.2004 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, 31.08.1968р.н. Від шлюбу спільних дітей подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають. Сімейне життя між подружжям не склалось, але шлюб на час звернення до суду не розірвано.

В період шлюбу подружжям 14.03.2017 року було придбано на імя відповідача ОСОБА_4 автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартість якого на даний час становить 86100грн.

Зазначено майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В добровільному порядку провести поділ даного спільного сумісного майна подружжя відповідач ОСОБА_4 не бажає, право власності позивачки на вказане майно не визнає, правовстановлюючі документи на автомобіль приховує.

У звязку з цим ОСОБА_3 змушена звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд визнати автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку автомобіля Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Зобовязати ОСОБА_4 надати до суду правовстановлюючі документи на автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,802грн. та 352,40грн.

Також позивачка ОСОБА_3, з метою забезпечення її позову, просила накласти арешт на рухоме майно, яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4, а саме: автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14.05.2018 року заява ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі було задоволено та накладено арешт і заборонено здійснення інших дій у відношенні майна, що зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4: автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, обєм двигуна 1870, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 21.05.2018 року було відкрито цивільне провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву та розяснено право на подання зустрічного позову в строк для подання відзиву.

15.06.2018 року, тобто у пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження по цивільній справі, відповідачем ОСОБА_4 було подано зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач ОСОБА_4 зазначив, що 12.03.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. За час шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було набуто наступне майно: транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на імя ОСОБА_3, вартість транспортного засобу у теперішній час становить 65300грн., та транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, зареєстрований на імя ОСОБА_4, вартість транспортного засобу у теперішній час становить 63455грн. Вважає, що набуте під час шлюбу вищезазначене майно, а саме: транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3

29.05.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

За домовленістю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, перебував під час шлюбу і перебуває по теперішній час у постійному користуванні ОСОБА_3, а транспортний засіб Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4, перебував під час шлюбу і перебуває по теперішній час у постійному користуванні ОСОБА_4

У теперішній час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть домовитися про порядок поділу майна набутого за час шлюбу, в звязку з чим ОСОБА_4 змушений звертатися до суду з даним зустрічним позовом.

Просить суд визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступне майно: транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, та транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4. Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступним чином: визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на транспортний засіб транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати.

Також відповідач ОСОБА_4, з метою забезпечення його зустрічного позову, просив накласти арешт на рухоме майно, яке зареєстровано за позивачкою ОСОБА_3, а саме: автомобіль ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.07.2018 року було відкрито цивільне провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, та призначено підготовче судове засідання на 06.07.2018 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.07.2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі було задоволено та накладено арешт і заборонено здійснення інших дій у відношенні майна, що зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3: автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, тип легковий седан, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.07.2018 року було обєднано в одне провадження цивільні справи: №2/234/2166/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя та №2/234/2664/18 за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна. Присвоєно цивільній справі №2/24/2166/18.

18.07.2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов відзив від позивачки ОСОБА_3 на зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

В обґрунтування заперечень позивачка ОСОБА_3 повідомляє, що зустрічний позов ОСОБА_4 не визнає у повному обсязі, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до довідки №2334 від 17.07.2018 року, виданої Територіальним сервісним центром №1443, за ОСОБА_3 відповідно до компютерного обліку «РІІС» та «НАІС» станом на 17.07.2018 року автомототранспортні засоби не зареєстровані, тобто за зустрічним позовом відсутній предмет спору. Просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

17.08.2018 року, до закінчення підготовчого засідання по справі, відповідачем ОСОБА_4 було подано заяву про зміну підстав та предмету зустрічного позову до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

В обґрунтування зміненого зустрічного позову відповідач ОСОБА_4 зазначив, що 12.03.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. За час шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було набуто наступне майно: транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на імя ОСОБА_3, вартість транспортного засобу у теперішній час становить 65300грн., та транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, зареєстрований на імя ОСОБА_4, вартість транспортного засобу у теперішній час становить 63455грн. Вважає, що набуте під час шлюбу вищезазначене майно, а саме: транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3

29.05.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

За домовленістю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, перебував під час шлюбу і перебуває по теперішній час у постійному користуванні ОСОБА_3, а транспортний засіб Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_5, перебував під час шлюбу і перебуває по теперішній час у постійному користуванні ОСОБА_4

У теперішній час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть домовитися про порядок поділу майна набутого за час шлюбу, в звязку з чим ОСОБА_4 змушений звертатися до суду з даним зустрічним позовом.

Вважає доводи ОСОБА_3, викладені у її відзиві на зустрічний позов ОСОБА_4 по цій справі, що оскільки відповідно до компютерного обліку ТСЦ №1443 за нею не зареєстровані транспортні засоби, тому за зустрічним позовом відсутній предмет позову помилковими та безпідставними, оскільки підстави припинення прав власності визначені нормами статті 346 ЦК України. Але ОСОБА_3 у своїй заяві та інших наданих до ТСЦ 1443 документах для вибракування зареєстрованого на ї імя автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, не повідомила про причини, у звязку з якими вибраковується даний транспортний засіб. Також ОСОБА_3 не повідомила та не надала до ТСЦ 1443, а також до Краматорського міського суду Донецької області по цій справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що є підставою для припинення права власності на вищезазначений транспортний засіб, передбачених нормами статті 346 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_4 вважає, що зняття з обліку транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 за заявою ОСОБА_3 у звязку з вибракування не є підставою для припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на цей транспортний засіб.

Також відповідач ОСОБА_4 вважає, що позивачка ОСОБА_3 не позбавлена можливості у теперішній час та в майбутньому знову зареєструвати на своє імя транспортний засіб ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, у разі визнання відповідним рішенням суду за нею права власності на вказаний транспортний засіб, а також ОСОБА_3 не надала до ТСЦ 1443, а також до Краматорського міського суду Донецької області по цій справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють в подальшому визнання судовим рішенням за нею права власності на вищезазначений транспортний засіб.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 вважає, що позивачка ОСОБА_3 має вільну можливість як зареєструвати на своє імя транспортний засіб ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, так і особисто продати вивільнені вузли та агрегати (кузов, двигун тощо) даного автомобіля. Оскільки позивачкою ОСОБА_3 не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність обставин, що є підставою для припинення права власності на вищезазначений автомобіль, передбачених нормами статті 346 ЦК України, тому зняття з обліку транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, за заявою ОСОБА_3 у звязку з вибракуванням не є підставою для припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як на цей транспортний засіб, так й на вивільнені вузли та агрегати (кузов, двигун тощо) вищезазначеного транспортного засобу.

Відповідач ОСОБА_4 вважає, що у теперішній час автомобіль ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, як і всі складові частини цього транспортного засобу, є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також повідомив, що не надавав згоду своїй колишній дружині на зняття з обліку належного їм на праві спільної сумісної власності автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 у звязку з вибракуванням. Вважає, що таким чином ОСОБА_3 використала належний даному подружжю на праві спільної сумісної власності вказаний транспортний засіб на свій розсуд проти волі ОСОБА_4 як іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї та фактично приховала даний транспортний засіб.

Просить суд визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступне майно: транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, що був втрачений, та транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4. Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступним чином: визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на транспортний засіб транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, тип легковий седан, номер кузова ХТА210990Т1854222, номер двигуна НОМЕР_6, 1996 року випуску, чорного кольору, а також визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на кузов номер ХТА210990Т1854222, двигун номер 49, та інші складові частини (вивільнені вузли та агрегати) транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21099, тип легковий седан, 1996 року випуску, чорного кольору (колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, що був втрачений), знятого 17.07.2018 року Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області з обліку у звязку з вибраковуванням. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_4 не визнали та просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не був присутній, повідомлений належним чином. Його представник ОСОБА_2 проти задоволення первісного позову ОСОБА_3 заперечував, підтримав зустрічний позов ОСОБА_4 та просив суд задовольнити його у повному обсязі.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання про проведення по справі судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24.09.2018 року було призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Проведення автотоварознавчої експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_5.

25.10.2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи №194/18 від 22.10.2018 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26.10.2018 року було відновлено провадження по цивільній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

12.03.2004 між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрацій актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області було зроблено відповідний актовий запис за №114 від 12.03.2004 року (а.с.8, а.с.59).

29.05.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано, про що Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було складено відповідний актовий запис за №63 від 29.05.2018 року (а.с.60).

За час шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був набутий транспортний засіб марки ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, номер двигуна НОМЕР_6, 1996 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, придбаний на підставі відповідного договору купівлі-продажу (ДКП) 000037 від 05.03.2009 року та зареєстрований 12.03.2009 року Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області на імя ОСОБА_3 (а.с.115).

Також за час шлюбу подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був набутий транспортний засіб марки Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5, придбаний на підставі відповідного договору купівлі-продажу 1443/2017/370087 від 14.03.2017 року та зареєстрований 14.03.2017 року Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області на імя ОСОБА_4 (а.с.94, а.с.95).

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 61 Сімейного кодексу України передбачає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.62 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 69 Сімейного кодексу України передбачає право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

В статті 70 Сімейного кодексу України вказано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Цивільного Процесуального Кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивачки за первісним позовом ОСОБА_3 та вимоги відповідача ОСОБА_4 за його зустрічним позовом в частині визнання автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4, а також вимоги відповідача ОСОБА_4 за його зустрічним позовом автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як придбане подружжям за час шлюбу на підставі відповідних договорів купівлі-продажу, що підтверджується відповідною інформацією Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області, який є органом, що здійснив реєстрацію спірних транспортних засобів за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та не заперечується сторонами у судовому засіданні.

Доводи позивачки ОСОБА_3, що оскільки згідно довідки №2334 від 17.07.2018 року, виданої Територіальним сервісним центром №1443, за ОСОБА_3 відповідно до компютерного обліку «РІІС» та «НАІС» станом на 17.07.2018 року автомототранспортні засоби не зареєстровані, а тому за зустрічним позовом ОСОБА_4 відсутній предмет спору в частині визнання автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 обєктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.334 ЦК України (станом на 12.03.2009 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином суд вважає, що подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 правомірно набули право спільної сумісної власності на транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Підстави припинення прав власності визначені нормами статті 346 ЦК України, відповідно до якої право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу памяток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

За інформацією Територіального сервісного центру №1443 за вих. №31/5-1443-2695 від 10.08.2018 року (а.с.115), відповідно до інформації НАІС ГСЦ МВС автомобіль ВАЗ 21099 кузов ХТА210990Т1854222, двигун 49, рік випуску 1996, був зареєстрований на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з видачею номерних знаків АН 8792 ЕМ. 17.07.2018 року вищезазначений автомобіль знятий з обліку у звязку з вибраковкою. Свідоцтво про реєстрацію та номерні знаки АН8792ЕМ не здавались у звязку з втратою. Для зняття транспортних засобі у звязку з вибраковкою огляд транспортних засобі не є обовязковим. Складові частини даного транспортного засобу не можуть бути зареєстровані ні в яких ТСЦ у звязку з тим, що власник автомобілю не звертався до ТСЦ з приводу видачі дозволу на продаж кузова або двигуна. Поновлення реєстрації після вибракування не передбачено діючим законодавством, але власник транспортного засобу або його довірена особа може звернутися до суду для визнання права власності.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, повязаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобовязані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

На транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів. Закупівля за державні кошти бланків реєстраційних документів та номерних знаків для транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог законодавства тими органами, на які покладений обов'язок щодо їх реєстрації.

Згідно з пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до пункту 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують правомірність придбання транспортних засобів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Відповідно до п.45 Порядку, вибракувані транспортні засоби підприємств знімаються з обліку на підставі затверджених актів, а громадян - за заявами їх власників. Зняття з обліку в таких випадках проводиться без огляду транспортних засобів. Номерні знаки і реєстраційні документи здаються до сервісних центрів МВС.

Відповідно до п.5.5 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затверджених наказом МВС №379 від 11.08.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 року за №123/18861, при знятті з обліку ТЗ у звязку з їх вибракуванням виконуються дії, передбачені пунктами 3.2-3.6, 3.9, 3.17, 3.18 глави 3 та пунктом 5.2 глави 5 цієї Інструкції, огляд ТЗ не проводиться, номерні знаки для разових поїздок не видаються. Про зняття з обліку ТЗ у звязку з його вибракуванням на заяві власника ТЗ робиться запис: "Знято з обліку у звязку з вибракуванням". Аналогічні записи вносяться також до наявних автоматизованої бази даних АІС "Автомобіль" та Єдиного державного реєстру Державтоінспекції. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ анулюється способом, що не дозволяє його повторного використання, і долучається до матеріалів про зняття з обліку ТЗ. Якщо номерні знаки, свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) викрадені або власником втрачені, зняття з обліку ТЗ у звязку з його вибракуванням працівниками Центру проводиться після внесення відповідної інформації до бази даних АІС "Номерний знак" та АІС "Документ". До матеріалів справи долучаються також пояснення власника ТЗ (акт службового розслідування для юридичної особи) щодо їх втрати.

При цьому, згідно Додатку 9 до Інструкції (зразок заяви фізичної особи) про вибракування транспортного засобу, власник транспортного засобу повинен вказати причину, у звязку з якою вибраковується відповідний транспортний засіб (зміна місця проживання, відчуження, виїзд за кордон тощо).

Отже, приписами статті 34 Закону України "Про дорожній рух", Порядку та Інструкції регулюються та встановлюються обов'язки продавців та покупців транспортних засобів, зокрема, щодо зняття з реєстраційного обліку, реєстрації транспортного засобу, тощо.

Однак реєстрація та зняття з реєстрації, зокрема у звязку з вибракуванням, транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не повязується із набуттям або припиненням права власності особи на нього.

В свою чергу, нездійснення означеної реєстрації або зняття транспортного засобу з реєстрації у звязку з вибракуванням тягне за собою наслідки у вигляді, крім іншого, заборони користування незареєстрованим транспортним засобом, проте не є підставою для припинення або оспорення права власності на нього.

При цьому, в розумінні статті 334 ЦК України, позивачка ОСОБА_3 набула право власності на спірний обєкт автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, з такої передбаченої законом підстави, як укладення договору купівлі-продажу спірного обєкту ДКП 000037 від 05.03.2009 року, що підтверджується відповідною інформацією Територіального сервісного центру 1443.

Але під час зняття спірного автомобіля з обліку у звязку з вибракуванням, ОСОБА_3 у своїй заяві та інших наданих до ТСЦ 1443 документах для вибракування транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, не повідомила про причини, у звязку з якими вибраковується даний транспортний засіб (а.с.115-124).

Також ОСОБА_3 не повідомила та не надала до ТСЦ 1443, а також до Краматорського міського суду Донецької області по цій справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що є підставою для припинення права власності на вищезазначений транспортний засіб, передбачених нормами статті 346 ЦК України.

Відповідно до статті 334 ЦК України (у діючий редакції), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві...

Таким чином, суд доходить до висновку, що зняття з обліку транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, за заявою ОСОБА_3 у звязку з вибракуванням, за вищевикладених обставин не є підставою для припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на цей транспортний засіб.

Крім того, відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника, документа, що посвідчує його особу, правомірність придбання ТЗ, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху… Після прийняття заяви посадовою особою Центру проводяться огляд ТЗ, перевірка документів та транспортного засобу за наявними базами даних АІС та в разі прийняття рішення щодо реєстрації після сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до п.3.15 Інструкції, на зареєстровані ТЗ Центром видаються реєстраційні документи, а також номерні знаки, що відповідають вимогам державного стандарту України.

Згідно листа ТСЦ 1443 за вих. №31/5-1443-2695 від 10.08.2018 року (а.с.115), поновлення реєстрації після вибракування не передбачено діючим законодавством, але власник транспортного засобу або його довірена особа може звернутися до суду для визнання права власності).

При цьому ОСОБА_3 не надала до ТСЦ 1443, а також до Краматорського міського суду Донецької області по цій справі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють в подальшому визнання судовим рішенням за нею права власності на вищезазначений транспортний засіб.

Таким чином суд доходить до висновку, що ОСОБА_3 не позбавлена можливості у теперішній час та в майбутньому знову зареєструвати на своє імя транспортний засіб ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, у разі визнання відповідним рішенням суду за нею права власності на вказаний транспортний засіб.

Відповідно до п.45 Порядку, вивільнені після зняття з обліку транспортних засобів у зв'язку з їх вибракуванням складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються у розпорядженні власників. Відповідні сервісні центри МВС за зверненням власника видають на такі складові частини довідки встановленого зразка.

Відповідно до п.5.6 Інструкції, за письмовим зверненням власника ТЗ після проведення зняття з обліку ТЗ у зв'язку з його вибракуванням працівниками Центру на вивільнений кузов (шасі, раму) або інші вузли і агрегати, що мають ідентифікаційні номери, оформляється та видається довідка на вивільнені вузли та агрегати. При цьому виконуються дії, передбачені пунктом 3.7 глави 3 цієї Інструкції. Факт видачі вказаної довідки реєструється в окремій книзі обліку довідок на вивільнені вузли та агрегати, яка зберігається протягом 10 років.

Відповідно до п.4.5.3 Інструкції, за заявою власника ТЗ на вивільнений кузов (шасі, раму) або інші вузли і агрегати, що мають ідентифікаційні номери, оформляється та видається довідка на вивільнені вузли та агрегати (додаток 6). Факт видачі вказаної довідки реєструється в книзі обліку довідок на вивільнені вузли та агрегати (додаток 7), яка зберігається протягом 10 років.

Таким чином, суд доходить до висновку, що хоча станом на теперішній час ОСОБА_3 не зверталась до ТСЦ 1443 з приводу видачі довідки на вивільнені вузли та агрегати (дозволу на продаж кузова або двигуна) вищезазначеного транспортного засобу (що підтверджується листом ТСЦ 1443 за вих. №31/5-1443-2695 від 10.08.2018 року), проте ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися до відповідних Сервісних центрів в майбутньому у будь-який час.

Тому ОСОБА_3 має вільну можливість як зареєструвати на своє імя транспортний засіб ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, так і особисто продати вивільнені вузли та агрегати (кузов, двигун тощо) вищезазначеного транспортного засобу.

Отже, оскільки ОСОБА_3 не було доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність обставин, що є підставою для припинення права власності на вищезазначений транспортний засіб, передбачених нормами статті 346 ЦК України, тому зняття з обліку транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, за заявою ОСОБА_3 у звязку з вибракуванням, за вказаних обставин не припинило права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як на цей транспортний засіб, так й на вивільнені вузли та агрегати (кузов, двигун тощо) вищезазначеного транспортного засобу.

Таким чином, у теперішній час автомобіль ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, двигун 49, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, як і всі складові частини цього транспортного засобу є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач ОСОБА_4 у змісті його зустрічного позову повідомив, що не надавав згоду своїй колишній дружині ОСОБА_3 на зняття з обліку належного їм на праві спільної сумісної власності автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 у звязку з вибракуванням. Проти даної обставини позивачка ОСОБА_3 та її представник не заперечували.

Таким чином суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 використала належний подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності вказаний транспортний засіб на свій розсуд проти волі ОСОБА_4 як іншого з подружжя та фактично приховала даний транспортний засіб.

Згідно розяснень у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно розяснень у п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_4 слід задовольнити у повному обсязі та визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 наступне майно: транспортний засіб ВАЗ 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, та транспортний засіб Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_4 є поділ двох транспортних засобів, які є неподільними речами, між двома сторонами у цій справі, тому суд вважає правильним та справедливим, поділити дані автомобілі в натурі, визнати за ОСОБА_4 право власності на спірний автомобіль Renault Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, номер двигуна НОМЕР_6, 1996 року випуску, а також визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на кузов номер ХТА210990Т1854222, двигун номер 49, та інші складові частини транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21099, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, знятого 17.07.2018 року Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області з обліку у звязку з вибраковуванням.

Оскільки підлягають задоволенню позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_4: транспортного засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4 та транспортного засобу ВАЗ 21099, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, тому в задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя: транспортного засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4, слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно Висновку №091 експертного автотоварознавчого дослідження по оцінці транспортного засобу від 04.06.2018 року, вартість автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_4 становить у теперішній час 63455,00грн. (а.с.64-66).

Згідно Висновку експерта №194/18 від 22.10.2018 року, середньоринкова вартість ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 50728,00грн. (а.с.9-10).

Таким чином, загальна вартість спільного майна подружжя по цій справі, що підлягає поділу у теперішній час становить 114183,00грн. (63455,00 + 50728,00), а вартість кожної частки кожного з колишнього подружжя становить 57091,50грн. (114183,00/2).

Отже вартість майна, що передається відповідачу ОСОБА_4 при поділі на 6363,50грн. (63455,00 57091,50) перевищує вартість майна, що передається у власність позивачці ОСОБА_3, а тому ця сума, виходячи з положень ч.1 ст.70 СК України, підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

В той же час, згідно ч.2 ст.70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї.

Також, відповідно до розяснень у п.30 ППВСУ №11 від 21.12.2007 року при вирішенні спору про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно, зокрема, розуміти випадки, коли один із подружжя приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

У змісті зустрічного позову відповідач ОСОБА_4 повідомив суду, що він не надавав згоду своїй колишній дружині на зняття з обліку належного нам на праві спільної сумісної власності транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 у звязку з вибракуванням, що не заперечувалось в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_3 та її представником.

21.05.2018 року Краматорським міським судом Донецької області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя (а.с.19).

05.07.2018 року Краматорським міським судом Донецької області було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна (а.с.73).

05.07.2018 року Краматорським міським судом Донецької області було постановлено ухвалу про накладення арешту та заборону здійснення інших дій у відношенні транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.74).

06.07.2018 року Краматорським міським судом Донецької області в судовому засіданні за участю сторін було постановлено ухвалу про обєднання в одне провадження цивільні справи за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна (а.с.79-81).

17.07.2018 року ОСОБА_3 зняла вказаний транспортний засіб ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, з обліку у звязку з вибракуванням вже під час розгляду Краматорським міським судом Донецької області цієї справи та після постановлення ухвали про накладення арешту та заборону здійснення інших дій у відношенні даного транспортного засобу (а.с.115-117).

17.07.2018 року, одразу після звернення до ТСЦ 1443 та зняття автомобіля з обліку у звязку вибракуванням, ОСОБА_3 отримала довідку за вих. №31/5-1443-2344 від 17.07.2018 року, згідно якої за нею транспортні засоби не зареєстровані (а.с.91).

18.07.2018 року представником позивачки ОСОБА_3 було направлено відповідачу ОСОБА_4 та надано суду вказану довідку ТСЦ 1443 за вих. №31/5-1443-2344 від 17.07.2018 року, а також Відзив на зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна (а.с.89-93).

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що на момент подання 17.07.2018 року ОСОБА_3 заяви до ТСЦ 1443 про зняття транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, у звязку з вибракуванням, позивачці ОСОБА_3 було відомо про факт розгляду Краматорським міським судом Донецької області справи за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, а також про постановлення судом ухвали про накладення арешту та заборону здійснення інших дій у відношенні транспортного засобу ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Тобто ОСОБА_3 використала належний подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності вказаний транспортний засіб на свій розсуд проти волі ОСОБА_4 як іншого з подружжя і не в інтересах сімї та фактично приховала даний транспортний засіб.

Таким чином суд приходить до висновку, що факт приховування позивачкою ОСОБА_3 спірного автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, який є спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та є предметом поділу по цій справі, є обставиною, яка має істотне значення для справи, внаслідок якої суд відступає від засади рівності часток подружжя згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК України та розяснень у п.30 ППВСУ №11 від 21.12.2007 року.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, повязані проведенням експертизи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду позову, позивачкою ОСОБА_3 було сплачено судовий збір у розмірі 704,80грн. (а.с.1).

За подання до суду заяви про забезпечення позову, позивачкою ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 352,40грн. (а.с.2).

За подання до суду зустрічного позову, відповідачем ОСОБА_6 було сплачено судовий збір у розмірі 704,80грн. (а.с.42).

За подання до суду заяви про забезпечення зустрічного позову відповідачем ОСОБА_6 було сплачено судовий збір у розмірі 352,40грн. (а.с.52).

За проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем ОСОБА_4 було сплачено судовому експерту ОСОБА_5 кошти у розмірі 580,00грн. (а.с.166).

Керуючись статтею 141 ЦПК України, а саме той факт, що сторонами сплачені рівнозначні суми судового збору, який підлягає стягненню, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати: а саме витрати, повязані з проведенням експертизи у розмірі 580,00грн.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.60, 61, 62, 70 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати автомобіль Renault Kangoo, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна задовольнити.

Визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 18.09.1979 народження, наступне майно:

- транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, номер двигуна НОМЕР_6, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2;

- транспортний засіб марки Renault, модель Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 18.09.1979 народження, наступним чином:

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7, право особистої приватної власності на транспортний засіб марки Renault, модель Kangoo, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8, право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, номер кузова ХТА210990Т1854222, номер двигуна НОМЕР_6, 1996 року випуску.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8, право особистої приватної власності на кузов номер ХТА210990Т1854222, двигун номер 49, та інші складові частини транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21099, 1996 року випуску, колишній реєстраційний номер НОМЕР_2, знятого 17.07.2018 року Територіальним сервісним центром 1443 РСЦ МВС в Донецькій області з обліку у звязку з вибраковуванням.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, документально підтверджені судові витрати повязані з проведенням експертизи у розмірі 580,00грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду: ОСОБА_7