ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/472/18 Справа № 177/1291/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс - Центр «Альфа»,

треті особи - Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк», Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк України»

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року, постановлену суддею Суботіною С.А. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр «Альфа», треті особи Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство «Автокразбанк» про захист прав споживачів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр «Альфа» до Публічного акціонерного товариства «Автокразбанк», ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії та поновлення строку на звернення зі заявою про перегляд судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначила, що при ухваленні рішення у вищезазначеній цивільній справі суд, посилався на існування договору купівлі-продажу автомобіля від 14.04.2014 року укладеного між ТОВ «Сервіс-центр «Альфа» та ОСОБА_4, за умовами якого, спірний автомобіль, нібито, передано покупцю. Керуючись ч. 2 ст. 620 ЦК України, вказав, що ОСОБА_1 втратила право на витребування спірного автомобіля у ТОВ «Сервіс-центр «Альфа», у зв'язку з його передачею у власність третьої особи ОСОБА_4 Однак, 03.06.2017 при ознайомлені з матеріалами справи № 177/1291/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сервіс-центр «Альфа», ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання права власності, витребування майна із чужого володіння, стало відомо, що до матеріалів вказаної справи ТОВ «Сервіс-центр «Альфа» долучено копію договору від 26.11.2014 № 106/М/14 укладеного між ТОВ «Сервіс-центр «Альфа» та ОСОБА_5, відповідно умов якого спірний автомобіль передано ОСОБА_5

Про існування цього договору, на момент ухвалення рішення від 15.01.2015 року ОСОБА_1, не було відомо, що є обставиною яка, на її думку, має істотне значення для правильного вирішення справи, а відповідно, є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення заяви до суду першої інстанції для подальшого розгляду посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм ЦПК України.

Зокрема, апелянт посилається на те, що якби суду було відомо, що договір із ОСОБА_4 було розірвано, то не було би скасовано заходи забезпечення позову, що унеможливило би подальший продаж автомобіля ОСОБА_5, і зміст рішення був би зовсім іншим, а також, якби обставини відсутності реального укладання із ОСОБА_4 договору № 50/м/14 були відомі суду, враховуючи, що на момент виникнення спору була сплачена повна вартість автомобіля, то суд по іншому міг би розглянути дану справу, та застосувати абз. 2 ч. 2 ст. 620 ЦК України. Позивач зауважує на тому, що на підставі фальшивих доказів, а саме копія договору купівлі - продажу, акт приймання передачі ТЗ та довідки рахунку було невірно встановлено обставини, що мають юридичне значення та скасовано заходи забезпечення позову.

Також зазначає про те, що при постановленні рішення, були порушені ч. 5 ст. 263, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України принципи ухвалення рішення не були вирішені питання про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення.

Окрім того, звертає увагу на те, що на момент винесення рішення у справі факт перебування автомобіля у власності не гр. ОСОБА_4, а гр. ОСОБА_5 навіть якби і не вплинули на вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, то у будь - якому випадку зміст мотивувальної частини рішення, в тому числі підстави для відмови в позові могли бути іншими.

Зокрема, позивач посилається на те, що факт перебування автомобіля у власності особи міг бути з'ясований шляхом подання суду учасниками процесу відповідного клопотання або витребування інформації у реєструючого органу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс -центр «Альфа» просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, наданого відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.01.2015 у справі № 177/1291/14-ц, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Сервіс-центр «Альфа», треті особи ПАТ «Державний Ощадний банк України», ПАТ «Автокразбанк» про захист прав споживачів та зустрічного позову ТОВ «Сервіс-центр «Альфа» до ПАТ «Автокразбанк», ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії (а.с.2-11).

Вказане рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області було предметом перегляду судами апеляційної та касаційної інстанцій та набрало законної сили 27.05.2015. (а.с.12-14, 19-20).

Як видно зі змісту вище вказаних рішень, підставою для відмови в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Сервіс-центр «Альфа», треті особи ПАТ «Державний Ощадний банк України», ПАТ «Автокразбанк» про захист прав споживачів, суд вказував порушення ОСОБА_1 умов п. 2.2., 3.1.2., 3.2.3 договору та порушення строків внесення покупцем попередньої оплати товару, у зв'язку з чим договір є розірваним по згоді сторін, а автомобіль надходить у вільний продаж.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача було порушення строків попередньої оплати товару, через що договір було розірвано та товар передано у вільний продаж. Колегія суддів вважає, що жодного правового значення не має подальший продаж автомобіля не гр. ОСОБА_4, а іншому гр. ОСОБА_5 для вирішення спірного питання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v Ukraine no 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v Ukraine 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Доводи апеляційної скарги щодо ухвалення судового рішення на підставі фальшивих доказів, є голослівними, такими що ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені доказами, зокрема висновками експертів, тому є неприйнятними.

Колегія суддів вважає, що заявником не надано переконливих доказів, що обставини, які нею зазначені про продаж транспортного засобу, який через порушення виконання ОСОБА_1 умов укладеного договору щодо своєчасної сплати вибув у вільний продаж та реалізований ТОВ «Сервіс-центр «Альфа» будь-якій особі не може бути підставою для скасування законного обґрунтованого рішення ухваленого на підставі повно досліджених доказів лише з формальних підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін в межах поданої заяви, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена із дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін, відповідно положення ст.375 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: