Справа № 456/2105/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковалишин Н.І.
Провадження № 22-ц/783/162/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Ванівського О.М., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 13.11.2011року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Дашавській селищній раді Стрийського району Львівської області про, що зроблений актовий запис №32. Від цього шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини, незважаючи на те, що є фізично здоровою особою працездатного віку, а тому вона змушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в смт. Дашава Стрийського району Львівської області на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.07.2017р.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що дитина проживає з позивачкою у справі, проте він повністю її утримує. Вказує, що в судовому засіданні він визнав позов, оскільки вважав, що присуджений розмір аліментів - ј частина з усіх його доходів вираховується з мінімального розміру заробітної плати, а не із середнього заробітку по Стрийському районі. Посилаючись на те, що такий розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки в нього незадовільне матеріальне становище, просить рішення суду змінити та стягувати з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 800 грн. щомісячно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.46), тому розгляд справи проводиться за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 13.05.2013 року (а.с. 5).

Судом встановлено, що дочка сторін проживає разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, врахувавши визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов'язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття, прийшов до обґрунтованого висновку, що за своїм матеріальним становищем відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи відповідача про те, що у нього незадовільне матеріальне становище, є необґрунтованими та не звільняють від обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Згідно з ч.3 ст.2 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивнівсть, відтак, враховуючи, що у позовній заяві позивачка просила визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій сумі.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 серпня 2017 року

залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 18.05.2018р.

Головуючий

Судді: