Ухвала

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 466/8526/13-ц

провадження № 61-44531 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року та на постанову апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути з відповідача 250 000 грн заборгованості за договором позики від 02 травня 2007 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року в складі судді Зими І. Є., залишеним без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2018 року в складі колегії суддів Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М., позов задоволено.

17 вересня 2018 року ОСОБА_2 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення та просить поновити пропущений строк, посилаючись на те, що в судовому засіданні він присутній не був, а копію повного тексту постанови отримав 21 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року залишено дану скаргу без руху для усунення недоліків, а саме для подачі доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови.

На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_2 подав до Верховного Суду докази на підтвердження дати отримання оскаржуваного судового рішення, які з урахуванням обставин, наведених у відповідному клопотанні, є достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості за договором позики, ціна якої не перевищує п'ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дана справа є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому з урахуванням предмету позову, характеру спірних правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року та постанови апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2017 року та на постанову апеляційного суду Львівської області від 12 червня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко