Справа № 761/9425/16-ц
Провадження № 2/761/232/2018
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.,

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника ТСББ «Комфорт»: Корнієнко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують право та визнання недійсними правочинів.

В судовому засіданні позивачка заявила відвід головуючому судді з метою недопущення будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді на тій підставі, що під час судового засідання, яке відбулося 06.07.2016 року у даній справі, головуючим було безпідставно відхилено клопотання позивача про витребування письмових доказів, які позивачка не в змозі подати самостійно, оскільки в їх отриманні є складнощі, а тому вона позбавлена можливості належним чином захистити свої порушені права та інтереси.

Представник відповідача - ТСББ «Комфорт» заперечувала проти вказаної заяви, просила її залишити без розгляду.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися.

Вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про залишення даної заяви без розгляду за наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави за яких суддя не може брати участі у розгляді справи та підлягає відводу.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що не може бути підставою для відводу судді незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.40 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Відповідно до матеріалів справи, у вказаній справі було призначено чимало судових засідань вже після відкриття провадження за даним позовом ОСОБА_1, а обставина, яка стала підставою для відводу судді після відкриття провадження після спливу десятиденного строку - як вбачається із заяви, стала відома заявниці 06.07.2016 року, під час судового засідання.

Таким чином, оскільки відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, а після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу, суд вважає, що строк звернення із заявою про відвід судді - пропущений. Водночас, заявниця не просила суд поновити пропущені нею строки на звернення із такою заявою до суду із зазначенням поважності причин його пропущення.

Проаналізувавши вищенаведені положення ЦПК України, можна зробити висновок, що оскільки заявником було пропущено строки звернення до суду із заявою про відвід судді та ОСОБА_1 не просила суд поновити пропущений нею строк, суд вважає, що заява має бути залишена без розгляду.

Керуючись ст.36, 39, 40, 126 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: Н.Г.Притула