Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 719/66/17-ц

провадження № 61-30048св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Новодністровський міський голова Болдашев Анатолій Іванович, Новодністровська міська рада Чернівецької області, комунальне підприємство «Новодністровський житловик»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Новодністровської міської ради Чернівецької області на рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 21 квітня 2017 року у складі судді Цицак В. Л. та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Новодністровського міського голови Болдашева А.І., Новодністровської міської ради Чернівецької області (далі - Новодністровська міська рада), комунального підприємства «Новодністровський житловик» (далі - КП «Новодністровський житловик»), у якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження, поновити на роботі та стягнути різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Позовна заява мотивована тим, що з 21 квітня 2011 року вона працювала начальником КП «Новодністровський житловик» на підставі контракту та додаткової угоди до нього.

23 лютого 2017 року міським головою винесено розпорядження № 31/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик» у зв'язку з порушенням нею умов контракту, а саме: підпункту 2 п. 5.3 розділу 5 контракту.

Підставою для звільнення зазначене одноразове грубе порушення вимог чинного законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, а саме порушення у сфері організації експлуатації ліфтів, що встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Зазначає, що в її діях відсутні будь-які порушення як чинного законодавства, так і обов'язків, передбачених контрактом, оскільки на підприємстві відповідальними за організацію робіт, справний стан, експлуатацію та ремонт ліфтів є головний інженер підприємства ОСОБА_6 та майстер ОСОБА_7.

Про результати перевірки у сфері державного нагляду (контролю), що оформлені актом від 11 листопада 2016 року, та про припис від 11 листопада 2016 року вона дізналась лише у лютому 2017 року, а до цього відповідальні особи ні в усній, ні в письмовій формі не повідомляли їй про несправності чи інші проблеми в ліфтовому господарстві.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі № 824/979/16-а за адміністративним позовом Управління Держпраці у Чернівецькій області до КП «Новодністровський житловик» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), позов задоволено. Застосовано захід реагування у сфері державного нагляду до КП «Новодністровський житловик» шляхом повного зупинення робот двох ліфтів. Під час розгляду цієї адміністративної справи вона була звільнена з посади начальника, а тому дізналась про таку постанову лише у лютому 2017 року та подала апеляційну скаргу.

09 березня 2017 міський голова скасував своє розпорядження від 23 лютого 2017 року № 31/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик» та видав нове розпорядження від 09 березня 2017 року № 43/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик», у зв'язку з чим просила позов задовольнити.

Також зазначає, що з 31 березня 2017 року прийнята на роботу начальником майстерні КП «Новодністровський житловик» де працює дотепер, а тому просила стягнути різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 21 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Новодністровського міського голови від 09 березня 2017 року № 43/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик».

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді начальника КП «Новодністровський житловик».

Стягнуто з КП «Новодністровський житловик» на користь ОСОБА_4 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в сумі 1 929,54 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині поновлення ОСОБА_4 на роботі на посаді начальника КП «Новодністровський житловик» рішення допущено до негайного виконання.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач дізналась про акт перевірки та припис від 11 листопада 2016 року, а також про постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у справі № 824/979/16-а за адміністративним позовом Управління Держпраці у Чернівецькій області до КП «Новодністровський житловик» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у лютому 2017 року. Відсутні докази, що ОСОБА_4 вчинила одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

У липні 2017 року Новодністровська міська рада подала касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що в обов'язки ОСОБА_4 входило здійснення поточного керівництва підприємством, організація його виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечення виконання завдань підприємства, передбаченого статутом, контрактом та діючим законодавством, що нею не було виконане.

Акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкту) від 11 листопада 2016 року № 06-019-050 підписано позивачем без зауважень та заперечень, а тому ОСОБА_4 погодилась із його висновками.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України 25 травня 2018 року справу № 719/66/17-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що 21 квітня 2011 року Новодністровська міська рада Чернівецької області та ОСОБА_4 уклали контракт, за умовами якого позивача призначено на посаду начальника КП «Новодністровський житловик».

Додатковою угодою від 28 серпня 2014 року до контракту № 5 від 21 квітня 2011 року встановлено термін дії контракту до 02 вересня 2017 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 контракту керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію установи здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна. Орган управління майном зобов'язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці керівника. Керівник здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Згідно із підпунктом 2 п. 5.3. розділу 5 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном до закінчення терміну дії у разі одноразового грубого порушення керівником чинного законодавства чи обов'язків, передбачених статутом підприємства та цим контрактом.

У період з 02 по 11 листопада 2016 року проводилася перевірка пасажирських ліфтів КП «Новодністровський житловик», в результаті якої виявлено ряд порушень вимог законодавства, зокрема, ліфтам № 967, № 989 не проведено позачерговий технічний огляд, не оснащено двохстороннім зв'язком з диспетчерським пунктом, не проведено заміну канатного шківа в зв'язку із зносом канавок; не припинена експлуатація ліфтів (через їх несправність або з інших причин неможливо провести технічний огляд).

За наслідками перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) складено акт від 11 листопада 2016 року № 06-019-050, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 попереджено про необхідність негайного зупинення роботи пасажирських ліфтів реєстраційний № 967, № 989, винесено припис.

Суди встановили, що такий акт не підписаний ОСОБА_4 особисто, а підпис навпроти графи директор, з урахуванням показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8, проставив головний інженер підприємства ОСОБА_6, який у свою чергу не проінформував начальника підприємства ОСОБА_4 про результати перевірки та наявний припис.

Також 11 січня 2017 року постановою Чернівецького окружного адміністративного суду задоволено позов Управління Держпраці у Чернівецькій області до КП «Новодністровський житловик» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду до КП «Новодністровський житловик» шляхом повного зупинення роботи двох ліфтів, реєстраційний № 967 і № 989. Таке рішення КП «Новодністровський житловик» отримало 17 лютого 2017 року.

Отже суди встановили, що ОСОБА_4 дізналась про акт перевірки та припис від 11 листопада 2016 року, а також про постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року у лютому 2017 року.

23 лютого 2017 року міським головою винесено розпорядження № 31/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик» у зв'язку з порушенням умов контракту, а саме: підпункту 2 п. 5.3 розділу 5 контракту. Підставою для її звільнення є одноразове грубе порушення вимог чинного законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, а саме порушення у сфері організації експлуатації ліфтів, що встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2017 року про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

09 березня 2017 року міський голова скасував своє розпорядження № 31/0 від 23 лютого 2017 року «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик» та видав нове розпорядження від 09 березня 2017 року№ 43/0 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника КП «Новодністровський житловик».

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний, зокрема, у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили із того, що відповідачем не доведений факт одноразового грубого порушення ОСОБА_4 контракту, не надано відповідних доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу Новодністровської міської ради Чернівецької області залишити без задоволення, а рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 21 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Новодністровської міської ради Чернівецької області залишити без задоволення.

Рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 21 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 30 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат