Справа № 626/648/18
Провадження № 2/626/353/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

15.05.2018 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.

при секретарі Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором б/н від 24.02.2015 року у розмірі 50415,19 грн. та судовий збір 1762 грн.

В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 24.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 19987,95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів відповідачем не виконуються.

Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 04.03.2018 року становить 50415,19 грн., яка складається з наступного:

- заборгованість за кредитом 19987,95 грн.;

- заборгованість по процентами за користування кредитом 11043,33 грн.;

- заборгованість за пенею та комісією 18837,85 грн.;

А також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди:

- штраф 546,06 грн.

Тобто, загальна сума грошових зобов'язань, що підлягає сплаті за кредитним договором станом на 04.03.2018 року загалом складає 50415,19 грн.

Від представника позивача до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він визнає позовні вимоги частково, так як ним було сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом в сумі 2200 грн, які не враховані позивачем під час розрахунку заборгованості.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійщли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Перевіривши письмові докази у справі, суд вважає позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору б/н від 24.02.2015 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 19987,95 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 отримав кредитні кошти на підставі заяви про що надав особистий підпис.

Зазначені правовідносини сторін регулюються ст. ст. 257, 258, 526, 527, 530, 1049,1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, отримав кредитні кошти у розмірі 19987,95 грн. на підставі власної заяви, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу 546,06 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

Отже, за змістом вказаної норми закону пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, надані банком, відповідачу одночасно нараховано пеню та штраф.

За таких обставин банк просить застосувати до боржника ОСОБА_2 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на викладене, з ОСОБА_2 підлягає стягненню:

- заборгованості за кредитом в сумі 19987,95 грн.,

- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 11043,33 грн.,

- заборгованість за пенею 18837,85 грн.,

а всього 49869,13 грн.

Крім того відповідачем було надано до суду копії квитанцій про сплату заборгованості за кредитом від 27.02.2018 року в сумі 1200 грн. та від 15.03.2018 року в сумі 1000 грн., які не враховані позивачем в розрахунку заборгованості.

Тобто від суми заборгованості в сумі 49869,13 грн., потрібно відняти суму 2200 грн., сплачену відповідачем.

Тому сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.02.2015 року, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2, становить 47669,13 грн.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 47669,13 * 100 % / 50415,19 = 94,55%; 1762*94,55% / 100 % = 1665,97 грн. Таким чином, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1665,97 грн.

На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 509, 525, 526, 530, 257, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро) заборгованість за кредитним договором б/н від 24.02.2015 року у розмірі 47669 (сорок сім тисяч шістсот шістдесят девять) грн. 13 коп. та судові витрати у розмірі 1665 (одна тисяча шістсот шістдесят пять) грн. 97 коп., а всього 49335 (сорок девять тисяч триста тридцять пять) гривень 10 коп. на рах. № 3111, , МФО 305299.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя