Справа № 570/484/17
Номер провадження 2/570/135/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, треті особи без самостійних вимог: Управління Держгеокадастру у Рівненському районі, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду знаходиться вказана цивільна справа, яка відповідно до автоматизованого розподілу, після закінчення повноважень судді Таргонія М.В., передана до провадження судді Остапчук Л.В. По справі було відкрито провадження і вона слухається судом.

Під час розгляджу справи, на стадії дослідження письмових доказів, було встановлено, що в 2012-2014 роках суддя Остапчук Л.В. слухала іншу справу за позовом ОСОБА_2 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, Державного акту на землю та скасування державної реєстрації права власності на нерухому майно і рішенням Рівненського районного суду від 05 березня 2014 року, під головуванням судді Остапчук Л.В., позов ОСОБА_2 було задоволено повністю та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, скасовано рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, визнано недійсним Державний акт на право приватної власності на землю. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року дане рішення було частково змінене і скасоване. Зокрема, було скасоване рішення в частині визнання недійсним Державного акту на земельну ділянку, в задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_2 відмовлено.

Оскільки в обох справах предметом спору є одна і та ж земельна ділянка і один і той же Державний акт, при розгляді попередньої справи у судді Остапчук Л.В. вже склалася відповідна думка стосовно земельної ділянки, яка була виділена ОСОБА_4 і законності Державного акту, який йому видавався, позиція судді була висказала в рішенні суду, яке скасоване саме в частині визнання недійсним Державного акту і це може вплинути на прийняття рішення в даній справі та викликати нарікання сторін на необ'єктивність і упередженість судді, тому суддя заявила собі самовідвід.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилася.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що суддя Остапчук Л.В. вже ухвалювала рішення стосовно визнання недійсним Державного акту, який є предметом позовних вимог у даній справі, рішення суду було скасоване Апеляційним судом Рівненської області, тому на її думку суддя Остапчук Л.В. не може повторно розглядати справу з такими ж вимогами. Тому просить заяву про самовідвід судді задоволити.

Заслухавши думку відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Стаття 37 ЦПК України встановлює випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Хоча суддя Остапчук Л.В. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду справи, вона діє відповідно до Закону і підпорядковується лише йому, але враховуючи доводи судді в заяві про самовідвід, те, що суддя вже розглядала справу з аналогічними вимогами і ухвалене нею рішення скасоване саме в частині визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд вважає, що заява судді про самовідвід повинна бути задоволена з наступних підстав.

Дійсно, в провадженні судді Остапчук Л.В. перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, Державного акту на землю та скасування державної реєстрації права власності на нерухому майно. Прийняте Рівненським районним судом під головуванням судді Остапчук Л.В. рішення від 05 березня 2014 року про задоволення позову частково змінене і скасоване ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 19 травня 2014 року. Зокрема, було скасоване рішення саме в частині визнання недійсним Державного акту на земельну ділянку, в задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_2 відмовлено.

В справі, яка зараз знаходиться у провадженні судді Остапчук Л.В., позовною вимогою є визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю серії РВ № 004305 від 16 березня 1998 року про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,52 га. В обох справах предметом спору є одна і та ж земельна ділянка і один і той же Державний акт. Отже, при розгляді попередньої справи у судді вже склалася відповідна думка стосовно земельної ділянки, яка була виділена ОСОБА_4 і законності Державного акту, який йому видавався, про що вона вказала в рішенні суду, яке скасоване у цій частині. Це може вплинути на прийняття рішення в даній справі та викликати нарікання сторін на необ'єктивність і упередженість судді.

Крім того, судом також враховується і те, що законодавством не встановлено вичерпний перелік для відводу судді, що надає можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його неупередженість або об'єктивність.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року в справі "Мироненко і Мартенко проти України" зазначається, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Так, у п.п.66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Хоча суддя Остапчук Л.В. не вчинила жодної дії, яка б вказувала на її упередженість або безсторонність у даній справі, але в даному випадку приймається до уваги право сторін на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А незадоволення заяви про самовідвід в даній справі може бути сприйняте стороною відповідача як порушення його права на справедливий суд.

Відповідно до ст.40 ч.9 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву судді про самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40, 41 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Новоукраїнської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: Управління Держгеокадастру у Рівненському районі, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за законом (номер справи 570/484/17, номер провадження 2/570/135/2018) задовольнити заяву судді про самовідвід.

Відвести суддю Остапчук Л.В. від розгляду даної справи.

Справу передати до канцелярії суду для її перерозподілу відповідно до норм ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6