Справа № 202/6058/18
Пров. № 2-з/202/98/2018
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі - Розсоха І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

19.12.2018 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені по угоді/рахунку № SAMDN1891 від 01.06.2011 року, який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та прив'язаний до платіжної картки № НОМЕР_2, виданої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до набрання законної сили рішенням у справі; заборони АТ КБ «ПриватБанк» автоматично проводити списання грошей з платіжних карт, виданих на ім'я ОСОБА_1, які були отримані на підставі угоди/рахунку № SAMDN1891 від 01.06.2011 року для погашення спірної заборгованості згідно укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» угоди/рахунку № SAMDN1891 від 01.06.2011 року до набрання рішенням у справі законної сили.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» була укладена угода/рахунок № SAMDN1891 від 01.06.2011 року, що прив'язаний до платіжної картки № НОМЕР_2, виданої на ім'я ОСОБА_1 24.08.2018 року о 11:40 годині ОСОБА_1 дізналася, що в цей же день невідомою особою були переведені грошові кошти у розмірі 19552,00 грн. та 2236,00 грн. з цієї картки на картку ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_1 негайно повідомила про цю обставину АТ КБ «ПриватБанк», картку було заблоковано, але операцію про переказ грошових коштів зупинено не було. ОСОБА_1 негайно звернулася із заявою до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 особисто грошові кошти з кредитної картки не знімала, ОСОБА_2 грошові кошти не переказувала, однак АТ КБ «ПриватБанк» нараховує їй відсотки за користування вказаними кредитними грошовими коштами, штрафи та пеню. ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_1 має намір звернутися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. У зв'язку з цим, враховуючи, що Банк продовжує нараховувати ОСОБА_1 відсотки, пеню та штрафи та списує грошові кошти з її платіжних карток в рахунок погашення заборгованості за кредитною карткою, ОСОБА_3 зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову вживаються судом, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Однак позивачем не доведено, яким чином може бути утруднене та буде неможливим в майбутньому виконати судове рішення у разі задоволення позовних вимог.

26.09.2018 року судом була задоволена заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, однак зі змісту цієї заяви, яка є аналогічною, ОСОБА_1 указує, що ухвала суду про задоволення заяви про забезпечення позову від 26.09.2018 року скасована Дніпровським апеляційним судом і у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.