Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/979/18
Провадження № 2/321/450/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2018 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та стягнення аліментів на їх утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та стягнення аліментів на їх утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_2є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, але фактично вихованням дітей він не займається, матеріально дітей не забезпечує, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток. Малолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають разом з нею, вона виховує дітей, взяті на себе обов'язки виконує сумлінно. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2батьківських прав відносно його малолітніх дітей та призначити її ОСОБА_1опікуном над малолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог, та просить їх задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Як встановлено судом з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 29 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації народжень 6 лютого 2003 року зроблено відповідний запис № 11 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 29 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації народжень 23 травня 2006 року зроблено відповідний запис № 57 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 29 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в книзі реєстрації народжень 2 лютого 2010 року зроблено відповідний запис № 07 (а.с. 09).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 29 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 є батьком - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що в книзі реєстрації народжень 11 жовтня 2011 року зроблено відповідний запис № 143 (а.с. 08).

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 грудня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_8, третя особа: служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задоволено та позбавлено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 12-13).

Відповідно довідки № 3546 від 14.08.2018 року, виданої депутатом Михайлівської селищної ради, гр. ОСОБА_1 проживає разом з онуками ОСОБА_3, 2003 року народження, ОСОБА_4, 2006 року народження, ОСОБА_5, 2010 року народження ОСОБА_6, 2011 року народження (а.с. 25).

Згідно акту довідки обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, депутатом Михайлівської селищної ради ОСОБА_10, проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_3, 2003 року народження, ОСОБА_4, 2006 року народження, ОСОБА_5, 2010 року народження, ОСОБА_6, 2011 року народження, діти прописані та проживають в цьому будинку. Зі слів ОСОБА_1, вона прописана за адресою: АДРЕСА_2, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з неповнолітніми дітьми (а.с. 26).

Згідно висновку органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 вересня 2018 року № 03-34/0513, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідач вихованням дітей не займається, коштів на її утримання не надає.

В матеріалах справи є наявні чисельні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх обов'язків.

Характер поведінки відповідача, його особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дітей; відсутні підстави для надання переваги інтересам батька, а не дітей, які саме в цей час, з урахуванням віку, потребують захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дітей і стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у суді, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_2, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своїх дітей, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, а саме: не проявляє до них ніякої батьківської турботи, не займається вихованням, не спілкуються з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не піклуються про їх фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав.

При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, він має право бути поновлений у батьківських правах відносно своїх дітей відповідно до положень ст. 169 СК України.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

В ході розгляду справи встановлено, що неповнолітні: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом із рідною бабусею ОСОБА_1, яка виховує та матеріально забезпечує їх.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 вересня 2018 року № 03-34/0513, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 має всі підстави бути опікуном неповнолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно призначити позивача ОСОБА_1 опікуном над неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягають задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча згідно вимог СК України має це робити.

Відповідно до ч .6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином судовий збір в розмірі 704,80 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_19, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації, Код , що знаходиться за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Центральна, 36, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та стягнення аліментів на їх утримання - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_19, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над малолітніми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_19, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко