Справа № 463/3821/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/1491/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - Жарського І.Р.,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, як з позичальника, та ОСОБА_5, як з поручителя, заборгованість за кредитним договором №231610-CRED від 03.06.2008 року, обраховану станом на 05.07.2016 року, в розмірі 1764,34 доларів США, з яких: 425,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 1245,39 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10,08 доларів США - штраф (фіксована частина); 83,54 доларів США - штраф (процентна складова).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за вказаним вище кредитним договором банк надав відповідачеві ОСОБА_3 кредит в розмірі 3000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом на строк до 25.11.2009 року, виконання зобов'язань за яким було забезпечено порукою відповідача ОСОБА_5, однак, позичальник допустив порушення умов договору щодо повернення кредиту у строки та в порядку, визначені цим договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яку відповідачі повинні сплатити банку як солідарні боржники.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 06.11.2017 року закрито провадження у даній справі в частині пред'явлених позивачем до відповідачів вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості за кредитом в розмірі 425,34 доларів США та по процентам за користування кредитом в розмірі 812,11 доларів США, з тих підстав, що є рішення Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2016 року, яке набрало законної сили, яким ці вимоги вже вирішено та стягнуто солідарно зазначену заборгованість за кредитним договором з відповідачів у користь позивача.

Позовні вимоги, які залишились в не закритій частині провадження у даній справі, рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 06.11.2017 року задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №231610-CRED від 03.06.2008 року у виді процентів за користування кредитними коштами в розмірі 433,28 доларів США, що станом на день розгляду справи становить 11681 грн. 23 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1378 грн.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_3, просить його скасувати в задоволеній частині вимог з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що банк уже звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у справі №463/3562/14-ц, в якій ухвалено рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом та штрафами. Крім того, апелянт вважає припиненою поруку відповідача ОСОБА_5, а тому вимоги до неї, як до поручителя, є безпідставними.

Зазначає, що з припиненням дії кредитного договору 25.11.2009 року, у позивача відсутні правові підстави для нарахування процентів у передбаченому кредитним договором розмірі.

Апелянт звертає увагу, що, звернувшись з даним позовом у серпні 2016 року, позивач пропустив строк позовної давності, який необхідно відраховувати з квітня 2010 року - з моменту закінчення дії кредитної картки.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_5 не з'явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судової повістки-повідомлення на відому суду адресу її місця проживання, заяви про зміну місця свого проживання (перебування) вона до суду не подавала і про засоби телефонного зв'язку суд не повідомляла, а тому відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України вона вважається належним чином повідомленою, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено що 03.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (кредитодавцем) та ОСОБА_3 (позичальником) було укладено кредитний договір №231610-CRED (а.с.9-11, 171-173 т.1), за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 3000 доларів США на строк до 25.11.2009 року зі сплатою процентів за користування кредитом, шляхом внесення щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору).

Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідача ОСОБА_5 на підставі договору поруки від 03.06.2008 року (а.с.13 т.1).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2016 року у Справі №463/3562/14 (а.с.35-36 т.1), позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованість за вказаним вище кредитним договором в розмірі 1320,38 доларів США, з яких: 425,34 доларів США - заборгованість за кредитом; 812,11 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 21,06 доларів США - штраф (фіксована частина), 61,87 доларів США - штраф (процентна складова).

Це рішення апеляційного суду набрало законної сили і було залишене без зміни судом касаційної інстанції, про що вказує сам позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором у виді процентів за користування кредитом в розмірі 433,28 доларів США, суд першої інстанції виходив із того, що ці проценти не входили до складу заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута рішенням апеляційного суду від 10.08.2016 року, а тому підлягають стягненню з відповідачів, оскільки зобов'язання за кредитним договором відповідачами не виконано в повному обсязі і кредитний договір не можна вважати припиненим.

Однак, з такими висновками районного суду погодитись не можна з наступних підстав.

За змістом ст.ст.526, 530 ч.1, 610 та 612 ч.1 ЦК України, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладені вище норми матеріального права, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року (Справа №444/9519/12, Провадження №14-10цс18), дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред'явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Після цього, кредитодавець має право лише на стягнення з боржника інфляційних втрат (якщо кредит було надано в національній валюті - в гривнях) та трьох процентів річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, відповідно до статті 625 ЦК України.

Верховний Суд вважає, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, з огляду на наведені вище норми матеріального права й правову позицію Великої Палати Верховного Суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів процентів за користування кредитом в розмірі 433,28 доларів США, оскільки такі нараховані позивачем вже після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування, з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги позивача за безпідставністю.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги та відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати, понесені відповідачем ОСОБА_3 по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2067 грн., підлягають стягненню з позивача у користь відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06 листопада 2017 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №231610-CRED від 03.06.2008 року у виді процентів за користування кредитом у розмірі 433,28 доларів США, що еквівалентно 11681 гривень 23 копійок, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50, ) у користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2067 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 листопада 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.