Ухвала

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 281/446/13-ц

провадження № 61-43368 ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з указаним позовом та просило стягнути з відповідача 23 121,43 грн заборгованості за кредитним договором.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним зустрічним позовом та просила визнати недійсним кредитний договір від 16 січня 2008 року № K2XRRC23210144, укладений між нею та ПАТ КБ «Приват Банк».

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року в складі судді Нечуя Б. П. у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, визнано недійсним кредитний договір від 16 січня 2008 року № K2XRRC23210144, укладений між ОСОБА_2 і ПАТ КБ «Приват Банк».

Постановою апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року в складі колегії суддів Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. С. рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на зазначену постанову повернуто особі, яка її подала, оскільки касаційна скарга не була підписана.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 з пропуском строку на касаційне оскарження повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення та просить поновити пропущений строк, посилаючись на обставини, які є поважними причинами його пропуску.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом первісного позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна якої не перевищує 176 200 грн, в частині якої справа є малозначною в силу закону, а предметом зустрічного позову - немайнова вимога про визнання недійсним кредитного договору.

Беручи до уваги характер вказаної немайнової вимоги, а також чітке нормативне урегулювання порядку вирішення спорів даної категорії та порядок застосування строків позовної давності, Верховний Суд, з урахуванням положень частини шостої статті 19 ЦПК України, визнає дану справу справою незначної складності.

Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко