Справа № 296/9511/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"17" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою № 27 у будинку № 24 по вул. Вітрука в м. Житомирі шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за вказаною адресою.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, де зареєстрована і відповідач, яка тривалий час не проживає у вказаному житловому приміщенні і він змушений сплачувати за неї комунальні послуги.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з викладених у позові підстав та не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

ОСОБА_2, відповідно копії довідки ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Житомир» за № 1556 від 22.08.2017, зареєстрована за вказаною адресою, однак зігдно копії Акту ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Житомир» від 17.10.2017 (а. с. 7), житло не займає. У звязку з чим, за користування квартирою та комунальні послуги не сплачує, що спричиняє позивачу незручності у користуванні нею.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є сусідами позивача, підтвердили той факт, що з 2007 року ОСОБА_2 у квартирі № АДРЕСА_1 з 3 липня 2012 року не проживає.

На ствердження вибуття відповідача із зазначеного нерухомого майна, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обставин та враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визання відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 27 у будинку № 24 по вул. Вітрука в м. Житомирі ґрунтуються на вимогах Закону.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позовача сплачений судовий збір.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 27 у будинку № 24 по вул. Вітрука в м. Житомирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський