ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року

м. Харків

справа № 641/3386/18-ц

провадження № 22ц/818/936/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_2 та Кредит»,

треті особи - Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року в складі судді Курганникової О.А.,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», треті особи: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, який у подальшому уточнила, та просила зняти арешт та заборону відчуження з її рухомого та нерухомого майна, накладені у виконавчому провадженні ВП №31220281 постановою про відкриття виконавчого провадження державного виконавця ВДВС Зміївського РУЮ ОСОБА_3 від 13 лютого 2012 року.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою судді Іванова І.І. через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не врахував, що вона не може оскаржувати рішення, дії та бездіяльність державного виконавця як сторона виконавчого провадження, оскільки воно закінчено; що арешт на її майно накладено не в рамках кримінального провадження, а на виконання рішення суду у цивільній справі; що спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні; що суд відмовив у відкритті провадження на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, проте розяснив позивачу право звернутися зі скаргою також в порядку цивільного судочинства.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Котелевець А.В. від 11 липня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів Котелевець А.В., Коваленко І.П., Кругової С.С. від 23 серпня 2018 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_4 розподілено цивільну справу № 641/3386/18-ц (22ц/818/936/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року в складі судді Курганникової О.А. по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», треті особи: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова про зняття арешту з майна.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

13 листопада 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, яку задоволено.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді скасувати.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позов в порядку позовного провадження.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Зміївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 та Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 410 480,08 грн.

13 лютого 2012 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження та накладено арешт на квартиру №120 у будинку готельного типу №3 по вулиці Монюшка у м. Харкові, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Згідно витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження завершено 21 серпня 2014 року. На даний час виконавче провадження знищено.

11 серпня 2015 року до Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на примусове виконання повторно предявлено виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» заборгованості у сумі 410 480,08 грн.

13 серпня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та 18 листопада 2015 року - постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на час виконання судового рішення. Копію постанови разом з виконавчим провадженням направлено до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції за місцем роботи боржника, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «ОМІС» за адресою: м. Харків, вулиця Плиткова, 12, кім. 11, яке знаходиться на території Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Із відповіді Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 27 квітня 2018 року №14.1-34/28568 вбачається, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 410 480,08 грн. на виконанні державних виконавців відділу не перебуває.

Станом на 21 березня 2018 року згідно перевірки відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 відсутні.

Оскільки виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» заборгованості за кредитним договором в розмірі 410 480,08 грн. на виконанні державних виконавців відділу не перебуває, ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом щодо зняття арешту з її майна.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.19), Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.2, 20), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

Оскаржуваною ухвалою судді суду першої інстанції відмовлено у відкритті провадження на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та розяснено право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження закінчено 18 листопада 2015 року. На теперішній час на виконанні не перебуває. Позивач не є стороною виконавчого провадження, що позбавляє її можливості звернутися до суду з відповідною скаргою, яка також розглядається за правилами, визначеними Цивільно процесуальним кодексом України.

Постановляючи ухвалу, суддя, вважаючи, що позивач повинна звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а не з позовом, та відмовляючи на цій підставі у відкритті провадження у справі, не звернув увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а не відмовляти у відкритті провадження у справі.

Виходячи з того, що при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. 381-384 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.