БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/419/18
Провадження № 2/497/343/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 10000 (десять тисяч) гривень, та на відшкодування завданої моральної шкоди - 20000 (двадцять тисяч) гривень а також 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору, а разом, усього - 30704 (тридцять тисяч сімсот чотири) гривні 80 копійок., посилаючись на те, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі - продажу квартири від 14.12.1999 року серії АВІ №207715.

20.11.2017 року приблизно у 18:30 її квартиру було залито ОСОБА_3, яка проживає поверхом вище - у квартирі №7 того ж будинку, - яка заливає її п'ятий раз за останній рік. Заливання квартири продовжувалося приблизно годину, доки ОСОБА_3 не прийшла до дому та не перекрила воду у себе в квартирі. Вода стікалася у ванній кімнаті, коридорі та в кухні по стінам та лилася зі стелі, з люстри, з електродози. Нею, позивачем було прибрано з підлоги квартири декілька великих відер води. Залиття квартири привело к замоканню електропроводки, що стало причиною замикання та загоряння проводів в розподільній коробці та задимлення квартири, у зв'язку з чим зникло світло в квартирі, а потім виявилося, що зламався котел - в ньому перегорів важливий вузол. Згідно з актом обстеження Болградської міської ради від 22.11.2017 року, причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідача, також позивачу було рекомендовано звернутися до проектної організації для отримання висновку про технічний стан квартири. Згідно з дефектним актом від 10.12.2017 року проведення ремонту квартири становить 8,717 грн., та згідно накладної № від 27.11.2017р., заміна блока живлення на газовому котлі коштувала позивачу 900грн. На теперішній час позивач не працює, не має джерела постійного доходу, що ускладнює проведення ремонту в її квартирі після залиття. У зв'язку з даними обставинами позивачу стало погано, тому вона вона 20.11.2017 року зверталася за медичною допомогою до швидкої допомоги в м.Болград. В неї було виявлено "Симпато-адреналовий криз" та підвищений тиск, та була надана первинна медична допомога.

Добровільно провести ремонт чи відшкодувати завдану їй, позивачу, шкоду відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона, позивач, змушена звернутися до суду з даним позовом. Крім майнової шкоди, як зазначає позивач, їй було заподіяно і моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20000 грн. Моральна шкода полягає в порушенні її права власності та користування своїм житлом внаслідок пошкодження квартири водою. Наслідки затоплення тримають її у постійній нервовій та психологічній напрузі, після залиття квартири відповідачем, квартира була тривалий час сира і волога, та й наразі досі до кінця не висохла і через те, що квартира була сира і згорів блок живлення газового котла в квартирі було дуже холодно, з-за чого вона, позивач, змушена була виїхати з квартири і шукати тимчасове житло. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь спричинену обгрунтовану майнову шкоду в розмірі 10000 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просять позов задовольнити, надавши суду відповідні докази як письмові, та4к і запросивши свідків.

Відповідач та її представник заперечували в ході підготовчого судового засідання проти задоволення позову, проте після відкладення судового засідання двічі до суду не з'явилися, не надавши доказів поважності причин своєї неявки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, пояснення свідків, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та з'ясувавши фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- згідно договору купівлі - продажу серії АВІ №207715 від 14.12.1999року, зареєстрований в реєстрі за №5905, позивач є власником квартири АДРЕСА_3 ( а.с.8);

- згідно акту обстеження квартири комісією Болградської міської ради Одеської області від 20.11.2017 року, причиною затоплення квартири позивача була поломка сантехнічного обладнання у квартирі відповідача, позивачу було рекомендовано звернутися до проектної організації для отримання висновку про технічний стан квартири. (а.с.9-10);

- згідно дефектного акту від 10.12.2017 року, у квартирі АДРЕСА_3, виявлено затоплення: приміщення коридору №1 - залито стіни, на шпалерах жовті плями, вони вздуті. На стелі сліди патьоків, сліди намокання, жовті плями; приміщення санвузла №4 - на стелі намокання та жовті плями; приміщення кухні №5 - на стінах і стелі сліди намокання (патьоки, жовтні плями), часткові здуття шпаклівки, проведення ремонту квартири становить 8717 грн .(а.с.11-16);

- згідно накладної від 27.11.2017 року, заміна блока живлення на газовому котлу коштувало позивачу 900грн. ( а.с.17);

- згідно сигнальному листу від 20.11.2017 року позивач зверталася за медичною допомогою до швидкої допомоги, у позивача було виявлено "Симпато-адреналовий криз" та підвищення тиску ( а.с.18);

- поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується обсяг та причини пошкодження квартири позивача у строки та спосіб, вказані в позові, та підтверджується тяжкий моральний стан та погіршення стану здоров'я позивача з-за хвилювання та моральних страждань, що вона понесла внаслідок залиття її квартири з-за пошкоджень сантехніки та прориву водопровідної труби в квартирі відповідача та внаслідок усунення наслідків - висушування напольного покриття і стін, стелі квартири, вибирання води, пошуку тимчасового притулку протягом трьох тижнів після залиття, тощо.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1ст. 19 ЦПК України зазначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, що заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Наведене свідчить про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди(такі правові висновки викладені і в ухвалах ВССУ від 30 листопада 2016 року у справі № 760/15560/15-ц; від 7 червня 2017 року у справі № 638/3357/15-ц; від 9 серпня 2017 року у справі № 208/5292/14-а).

Зі змісту актів від 22.11.2017 року вбачається, що залиття квартири відбулося з вище розташованої квартири, в якій проживає відповідач, що вона сама не заперечувала та підтвердили свідки.

Та обставина, що відповідач заперечує проти вимог позову, не може бути підставою для звільнення її від відповідальності.

Відповідно до ч.ч.4,5ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам інших громадян.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом.

За нормою частини другої ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно ч. 2ст. 382 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному будинку належать на праві спільної сумісної власності механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири.

З урахуванням того, що утримання квартир, що належать на праві власності громадянам є їх обов'язком, а також виходячи з того, що за протікання води відповідальність несе власник квартири, суд вважає, що вина відповідача у спричиненні залиття квартири позивача, яке мало місце 20.11.2017 року - є доведеною.

На підтвердження розміру шкоди, завданої залиттям, позивач надала зведений кошторисний розрахунок, відповідно до якого, розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок залиття квартири в АДРЕСА_3, - становить 8717 гривень, що, згідно рівню ринкових цін, встановлено в нижній їх межі, і на думку позивача не покриє її розходів на ремонт, але вона більше не буде вимагати, якщо суд задовольнить її вимогу стосовно стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом..

Аналіз ст. ст.151,177,179 ЖК УРСР,ст. 322 ЦК України свідчить про те, що власник зобов'язаний утримувати жилі приміщення, підтримувати санітарно-технічне та інше обладнання у належному стані, дотримуватись Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572( із внесеними змінами та доповненнями).

За таких обставин, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди його майну та враховуючи, що відповідач як власник квартири на час виникнення спірних правовідносин не довела відсутність її вини у заподіянні шкоди, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1ст. 1167 ЦК України).

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явища, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів задану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, а відповідач у відповідності до положень статей12,76-81 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини.

Згідно ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відповідно до п. 3 ч. 2ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яка фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно абз. 2 ч. 3ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, суд виходить із того, що затоплення квартири призвело до змін в житті позивача та з урахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної шкоди суд вважає, що сума в 20000гривень буде достатньою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Тому, оцінюючи здобуті та досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними і підлягають задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача 4 слід стягнути в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.3,16,22,23,1166 ЦК України, 2-14, 76-81, 83, 85ч.5, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 273,352,354-356 ЦПК України, ст.10 ЖК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_5, виданий 26.04.1996р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2), - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_6, виданий 22.09.1997 р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_4), - на відшкодування завданої матеріальної шкоди - 10000 (десять тисяч) гривень, та на відшкодування завданої моральної шкоди - 20000 (двадцять тисяч) гривень а також 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору, а разом, усього - 30704 (тридцять тисяч сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 15 листопада 2018 року.

Суддя А.В. Кравцова