Справа № 703/2246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2006 року на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з твердої грошової суми в розмірі 160 гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про зміну розміру.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20 вересня 2002 року по 09 грудня 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. На підставі виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2006 року у цивільній справі №2-407/2006 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 160 гривень щомісячно, починаючи з 24 лютого 2006 року і до повноліття дитини.

Вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про зміну розміру аліментів до суду і до досягнення дитиною повноліття, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача.

Системою автоматизованого розподілу справ головуючим у цивільній справі за вищевказаним позовом обрано суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцького В.О.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцького В.О. від 25 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

В подальшому, ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцького В.О. від 09 жовтня 2018 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Прилуцькому В.О. та справу передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

17 жовтня 2018 року за результатами повторного автоматизованого розподілу справ головуючим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів обрано суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М. вищевказана цивільна справа прийнята до свого провадження та розгляд справи у відповідності до вимог ч.12 ст.33 ЦПК України розпочато спочатку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та зазначила, що спільна з відповідачем неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає спільно з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач сплачує на утримання доньки аліменти в розмірі 160 гривень, яких на потреби дитини не вистачає. Іншої допомоги від відповідача на утримання спільної доньки майже не надходить. Вона працює, отримує заробітну плату, якої на утримання доньки ОСОБА_4, сплату комунальних платежів, забезпечення дитини необхідними для навчання речами, а також одягом та продуктами харчування, не вистачає. При цьому, комунальні платежі сплачує в повному обсязі, так як не має субсидії. Інших доходів, окрім заробітної плати, вона не має. Батько має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у передбаченому законодавством України розмірі. Крім того, донька ОСОБА_4 відвідує репетиторів для покращення її знань та рівня освіти, при цьому послуги репетиторів оплачує вона, без допомоги батька.

Крім того, під час розгляду справи по суті в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат по оплаті правничої допомоги, в звязку з чим надала суду докази їх оплати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, зазначені у позовній заяві ОСОБА_1, визнав, не заперечував проти їх задоволення. При цьому, зазначив, що призначені судом аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 сплачує в повному обсязі та крім цього інколи купує їй необхідні речі. Проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу заперечив.

Суд, заслухавши доводи позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, приходить до наступного висновку:

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено під час судового розгляду, сторони з 20 вересня 2002 року по 09 грудня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СР №095281, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області 09 грудня 2003 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 09 грудня 2003 року зроблено запис за №341. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 залишено прізвище «Сокуренко» (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №122235, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, являються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.7).

26 квітня 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, видано виконавчий лист №2-407/2006р. про стягнення з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 аліментів в сумі 160 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 24 лютого 2006 року і до повноліття дитини (а.с.6).

Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-СР №008156, виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 22 лютого 2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, змінила прізвище на «Соборова», про що 22 лютого 2017 року здійснено відповідний актовий запис №7 (а.с.3).

Таким чином, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, являється матірю неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як зазначила під час судового розгляду позивач ОСОБА_1, спільна з відповідачем донька ОСОБА_4, 03 березня 2003 року, проживає спільно з позивачем та перебуває на повному її утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що вищевказані обставини позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 визнаються, в звязку з чим у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, та приймаючи до уваги, що суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно п.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VIII, прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, складає з січня -1860,00 гривень, з липня - 1944 гривень, з грудня - 2027 гривень.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину віком від 6 до 18 років на день звернення до суду з позовом становить 930 гривень (1860 гривень х 50% = 930 гривень), в звязку з чим сума стягуваних із відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, 03 березня 2003 року, в розмірі 160 гривень є нижчою, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та не забезпечує належного рівня життя дитини.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів, які б свідчили про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки чи сина, відсутність у нього можливості сплачувати у аліменти у зазначеному позивачем розмірі внаслідок стану здоровя чи матеріального становища, матеріали справи не містять.

Окрім того, як вбачається з позовної заяви, підставами звернення з відповідним позовом серед інших є підвищення цін на продукти харчування, одяг, лікування, навчання, житлово-комунальні послуги.

Вищевказані позивачем ОСОБА_1 обставини відповідають дійсності та являються загальновідомими фактами та безпосередньо впливають на життєдіяльність дитини.

Відповідно до ч.3 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно ч.1 ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної ради України 1991 року, держави -учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 вищевказаної Конвенції держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду відповідні докази, які є підставою для зміни розміру аліментів, при цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого об'єктивно не може забезпечити розмір стягуваних із відповідача у справі аліментів у сумі 160 гривень.

Таким чином, з огляду на недопустимість порушення прав дитини на забезпечення батьками її належного утримання, за вимогою позивача слід збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача на її користь за рішенням суду.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження рівня життя, який вона б мала в разі утримування її обома батьками, оскільки, саме визначення розміру аліментів у частці від всіх видів заробітку відповідача забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Таким чином, зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, позовні вимоги про зміну розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 квітня 2006 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з твердої грошової суми в розмірі 160 гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи викладене, вимога позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у новому розмірі з дня подачі заяви про зміну розміру аліментів до суду задоволенню не підлягає та вказані аліменти відповідачу слід сплачувати з дня набрання даним рішенням законної сили.

Також, під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, останньою попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи, не подано, при цьому у самій позовній заяві вона зазначила, що будь-яких претензій щодо понесених нею судових витрат не має та в майбутньому мати не буде.

Крім того, розгляд даної цивільної справи проводився у загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого судового засідання.

При цьому, позивачем ОСОБА_1, як під час проведення підготовчого судового засідання, так і до початку розгляду цивільної справи по суті, клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, не заявлено.

Згідно ч.2 ст.134 ЦПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Враховуючи вищевказану норму ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись з клопотанням про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, зобовязаний надати суду укладений ним з адвокатом договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до п.4 ст.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобовязані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Однак, позивачем ОСОБА_1 доказів, які б свідчили про укладення нею з адвокатом договору про правничу допомогу, суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України ст.ст.43, 76, 81, 82, 95, 133, 134, 137, 141, 247, 263, 265, 273, 279, 280, 281, 282 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої постановою Верховної ради України 1991 року,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 квітня 2006 року, та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 20700, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючої за адресою: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Сенатора, буд.17, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з твердої грошової суми в розмірі 160 гривень на 1/4 частину всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відкликати виконавчий лист по справі №2-407/2006, виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 160 (сто шістдесят) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як такий, що втратив юридичну силу.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: 20700, АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15 грудня 2017 року). У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2018 року.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1, адреса: 20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Сенатора, буд.17, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_3, адреса: 20701, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Головуючий О.М. Борєйко