Справа № 152/1462/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2018 року місто Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Зазначив, що з 14 жовтня 1981 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від цього шлюбу мають дочку, яка є повнолітньою.

Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя.

Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим.

У підготовче засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності. На розірванні шлюбу наполягає та просить справу розглянути у підготовчому засіданні (а.с.14).

Відповідач у підготовче засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення у підготовчому засіданні (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у підготовчому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії І-АМ № 462015 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу сторони мають дочку, яка на даний час є повнолітньою.

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя.

Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей.

Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя не відповідає інтересам позивача, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами слід розірвати, а позовні вимоги - задовольнити.

У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 704,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 200, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Райвідділом ЗАГС Шаргородського району Вінницької області 14 жовтня 1981 року, актовий запис № 36.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено та підписано 20 листопада 2018 року.

Суддя І.Л. Строгий