Ухвала

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 466/3311/17

провадження № 61-39949ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу Держгеокадастру у місті Львові Львівської області, треті особи: Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Фонд Держмайна України у Львівській області, Львівська місцева прокуратура № 2, Головне управління національної поліції у Львівській області, приватний нотаріус Кулиняк Ігор Ярославович, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування реєстраційного посвідчення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просив: визнати недійсним та скасувати свідоцтво серії НОМЕР_1, видане 27 грудня 2002 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І. Я. на підставі акта проведення прилюдних торгів, затвердженого Відділом державної виконавчої служби Галицького управління юстиції міста Львова 24 грудня 2002 року, яким посвідчено, що ОСОБА_2 належить право власності на майно, яке складається зі споруди цілісного майнового комплексу по АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати реєстраційне посвідчення серії НОМЕР_2 від 29 грудня 2002 року на об'єкти нерухомого майна, яким Львівське обласне комунальне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки посвідчує, що споруди цілісного майнового комплексу площею 2 988,6 кв. м у АДРЕСА_1 зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0002 га, кадастровий номер НОМЕР_3, у державному земельному кадастрі як таку, що проведена незаконно.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 01 березня 2018 року, залишеним без змін постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

05 липня 2018 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року (повний текст якої складено 07 червня 2018 року).

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 31 липня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з даними реєстру «Укрпошта» за ідентифікатором поштового відділення 049, вказаним на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, заявник отримав ухвалу 30 серпня 2018 року.

На виконання вимог ухвали до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 26 вересня 2018 року, тобто з пропуском десятиденного строку з дня вручення ухвали. Однак клопотання про продовження строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 31 липня 2018 року, заявником не було подано, поважних причин його пропуску не наведено.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2018 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 25 жовтня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 329, заявник отримав вказану ухвалу 20 жовтня 2018 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшла заява про продовження строку виконання ухвали від 31 липня 2018 року, яка заявником здана на пошту 25 жовтня 2018 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Заява про продовження строку виконання ухвали від 31 липня 2018 року обґрунтована тим, що ухвалу суду від 31 липня 2018 року ОСОБА_1 отримав у відділенні «Укрпошта» 18 вересня 2018 року, а 26 вересня 2018 року його представником ОСОБА_4 на адресу суду було направлено матеріали на усунення недоліків.

На підтвердження наведеного заявником надано відповідні докази, а саме - лист «Укрпошта» від 30 жовтня 2018 року № 12.2.1-04-1112, з якого вбачається, що рекомендований лист зі штрихкодовим ідентифікатором поштового відділення 049 вручено ОСОБА_1 18 вересня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 127 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що заявником виконана вимога закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором, а пропуск строку цього виконання ухвали суду є незначними, беручи до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого суду та доступу до правосуддя, а також завдання та основні засади цивільного судочинства, сформульовані у статті 2 ЦПК України, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність продовження строку виконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк виконання ухвали Верховного Суду від 31 липня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 01 червня 2018 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Львова цивільну справу № 466/3311/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу Держгеокадастру у місті Львові Львівської області, треті особи: Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Фонд Держмайна України у Львівській області, Львівська місцева прокуратура № 2, Головне управління національної поліції у Львівській області, приватний нотаріус Кулиняк Ігор Ярославович, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування реєстраційного посвідчення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати статті 395 ЦПК України, у строк до 13 грудня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук