Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/6814/18
Провадження № 2/644/2295/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ступницького К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в Орджонікідзевському районному суді міста Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини в порядку спрощеного провадження, -

в с т а н о в и в:

11 вересня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає малолітня дитина до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 гривень на місяць.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У позові позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем 30 липня 2016 року був укладений шлюб від якого вони мають малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, подружжя проживає окремо, матеріальну допомогу дружині чоловік не надає.

У відзиві відповідач проти позову повністю заперечує, посилаючись на те, що не має матеріальної можливості утримувати дружину, не працює і має інших утриманців, а також з огляду на те, що позивачка не надала суду доказів того, що дитина проживає з нею.

Ухвалою суду від 12.09.2018 року було відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, зазначила, що вона проживає із дитиною, відповідач не надає змоги провести реєстрацію дитини, тому відсутні відомості про її реєстрацію. Допомогу на утримання дитини інколи надає, але не постійно, вона звернулась із позовом про стягнення аліментів з нього в розмірі 1200 гривень, але рішення ще не прийнято. Оскільки дитина маленька, вона позбавлена можливості влаштувати її до дитячого садочку, єдиним доходом є допомога на дитину, якої не вистачає, допомогти їй нікому.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, підтримав доводи відзиву, посилався на те, що він не працює, доходу не має, допомагає матері пенсіонерці, дійсно має автомобіль Тойота, але не використовує його для роботи. Ставив під сумнів місце проживання дитини з матірю, оскільки дитина не зареєстрована.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Спір, який розглядається за позовною заявою виник із сімейних відносин.

30 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №291750 від 30.07.2016 року. Шлюб між сторонами не розірвано, як пояснили сторони в судовому засіданні, стосунки вони не підтримують як подружжя, але звернутись до суду із відповідним позовом не вистачає коштів для сплати судового збору.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №486140 від 14.06.2017 року.

Як пояснила позивачка подружжя проживає окремо один від одного, відповідач коштів на утримання дружини не надає, дитина проживає разом із нею за її адресою. За поясненням сторін у справі, як позивачки, так і відповідача, а також згідно відомостей, зазначених у позовній заяві та у відзиві у справі подружжя проживає окремо один від одного, відповідач коштів на утримання дружини не надає. У судовому засіданні сторони ці обставини також не заперечували. Позивачка пояснила, що отримує державну щомісячну допомогу на дитину, на даний час це є її єдиним доходом.

На підставі статті 82 ЦПК України, де зазначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, викладеними у заявах по суті справи та в поясненнях не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає встановленими обставини окремого проживання подружжя та ненадання утримання позивачці відповідачем.

У відзиві відповідач посилався на те, що позивачкою не було надано доказів проживання нею разом із дитиною. Позивач в судовому засіданні зазначала, що дитина проживає із нею, вона отримує допомогу на дитину, придбає продукти харчування для дитини, але внаслідок дій відповідача не має можливості провести реєстрацію дитини. Відповідач в судовому засіданні посилався на те, що дитину не бачив вже давно, доказів знаходження дитини у навчальному закладі чи закладі охорони здоров'я, чи інше місце можливого перебування дитини, окрім, як з позивачем, відповідачем не надано. Тому суд вважає, що обставина проживання дитини з позивачем в ході розгляду справи не спростована.

Відповідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду справи відповідач посилався на те, що він не має можливості надавати допомогу, оскільки не працює, утримує мати. При цьому, відповідач не заперечував проти того, що останній запис у його трудовій книжці датований 2012 роком, після цього він на обліку в центрі зайнятості не перебував, офіційно не працює, інвалідності не має, дійсно зареєстрований та проживає із матірю, що є пенсіонеркою, але рішень суду про утримання матері немає, є ще брат, який також проживає в м.Харкові. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку та відповідач може надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з наступного.

Суд враховує, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, розмір допомоги на дитину на місяць складає 860 гривень, в провадженні суду перебуває справа за позовом про стягнення аліментів на дитину, те що на момент розгляду справи відповідач не має постійного доходу, має в користуванні автомобіль, а також розмір прожиткового мінімуму працездатної особи станом на момент винесення рішення у справі, відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року N 2246-VIII , що становить 1841 гривню. Враховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе визначити до стягнення розмір аліментів в сумі 600 гривень, задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно статті 141 ЦПК України. Оскільки позивач при подачі позову звільнення від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 79, 84 СК України, ст.ст. 81, 141, 259, 263, 264, 265, 267, 430 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м.Харків, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження м.Харків ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі розмірі 600 (шістсот) гривень щомісяця починаючи з 11 вересня 2018 року, з дня подачі позову, та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 06 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 16.11.2018 року.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів на утримання дружини за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова або безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.4 ч.5 статті 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження м.Харків ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження м.Харків, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4.

Головуючий: суддя Бугера О.В.