Справа № 2-2109/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р.

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.,

за участю:

секретаря Бломберус С.А.,

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі №2-2109/10 за позовом КС «Родинний кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду поштою з заявою, у якій просить: поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 року; скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 року по справі №2-2109/10 та призначити справи до розгляду у загальному провадженні.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що йому не було відомо про розгляд справи №2-2109/10, він не отримував судових повісток, позову та заочного рішення від 02.06.2010 року. Про винесення заочного рішення він дізнався лише в червні 2018 року, тому і звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Заочне рішення має бути скасоване, оскільки він не погоджується з сумою стягнутою заборгованості, крім того, кредитна спілка до нього як поручителя не зверталася з вимогами щодо сплати заборгованості, а одразу подала позов до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив поновити строк на звернення з заявою про перегляд заочного рішення та скасувати його, та пояснив, що про заочне рішення суду від 02.06.2010 року йому стало відомо від виконавчої служби в 2012 році, після чого він в листопаді 2012 року звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про ознайомлення з матеріалами цієї цивільної справи №2-2109/10, і в листопаді 2012 року він ознайомився зі справою та отримав заочне рішення суду від 02.06.2010 року.

Інші учасники справи не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.

Неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 у справі №2-2109/10 позовні вимоги КС Родинний кредит до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту та відсотків задоволені в повному обсязі; стягнуто солідарно з відповідачів 51586 грн. 30 коп. суму заборгованості за кредитним договором, а також у рівних частках по 635 грн. 86 коп. з кожного судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення.

Станом на день винесення заочного рішення та отримання його копії відповідачем була чинною редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка визначала, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України).

15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, справді заявнику ОСОБА_1 направлялись за адресою його реєстрації судова кореспонденція (ухвали, позови, судові повістки, заочне рішення), однак поштова кореспонденція не була вручена відповідачу та була повернута на адресу суду у звязку із «закінченням строку зберігання». Хоча, згідно з відміткою з копії паспорту відповідач був зареєстрований за тією ж адресою.

Разом з тим, на обкладинці справи «Додатковий лист до справи» міститься напис «Копію рішення отримав. 05.11.2012 р. ОСОБА_1 (підпис)».

Ці ж самі відомості ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні при наданні пояснень за заявою про перегляд заочного рішення, також зазначивши, що в листопаді 2012 року, в той же день, коли він отримав заочне рішення, він знайомився також з цією справою.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав заочне рішення від 02.06.2012 року по справі №2-2109/10 05.11.2012 року, а звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення лише в червні 2018 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою. Норми, які регулюють строки подачі заяв, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Заочне рішення суду від 02.06.2012 відповідач ОСОБА_1 отримав 05.11.2012, про що свідчать його особисті пояснення надані в судовому засіданні 14.11.2018 року, а також його підпис про отримання рішення суду на обкладинці справи.

Більш того, на аркуші справи №64 міститься заява ОСОБА_1 про надання йому на ознайомлення цивільної справи №2-2109/10/06, на якій міститься його підпис, що він з матеріалами цивільної справи 05.03.2013 року ознайомився частково.

Таким чином, твердження заявника в заяві про перегляд заочного рішення про те, що він не отримував заочне рішення від 02.06.2012 році і дізнався про нього лише в червні 2018 року, спростовуються вищевказаними доказами та його особистими поясненнями наданими в судовому засіданні.

Натомість отримавши рішення суду 05.11.2012 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення лише 11.06.2018, тобто майже через 5 з половиною років.

Таким чином, вказані заявником причини поновлення строку для перегляду заочного рішення не є поважними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Враховуючи зазначене, оскільки заявником не надано доказів, які були об'єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, тому клопотання заявника про поновлення строку на перегляд заочного рішення суду від 02.06.2012 задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для перегляду заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2010 року у справі №2-2109/10.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі №2-2109/10 за позовом КС «Родинний кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.11.2018 року.

Суддя