Справа № 522/4498/18
Провадження № 2/522/5717/18
18 травня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді - Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Фуцур Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,- « про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди»,-
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд :
-визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у порушенні пункту 3 ст. 9 Закону України « Про захист прав споживачів», а саме у неповернені позивачу коштів за повернутий 25.01.2018 року товар;
-зобов'язати відповідача повернути позивачу грошові кошти в розмірі 618 грн.
-стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 15 000грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.01.2018 року ОСОБА_1 оплатив на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1» замовлення № 9618, отримавши його 23.01.2018 року виявив, що деякі товари було йому відправлено помилково, був відправлений інший товар.
25.01.2018 року позивачем було здійснено відправку помилково направлених товарів з направленням фотокопії чеку на ІНФОРМАЦІЯ_2.
Станом на теперішній час вартість поверненого товару в сумі 618 грн. позивачу відшкодована не було, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Крім того, позивач вказує, що в результаті вищевказаних дій відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у їх фізичних і душевних стражданнях та яку він оцінює в 15 000 грн.
В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, просив справу розглядати за його відсутності.
Відповідач ФОП ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зважаючи на те що вказана справа знаходиться в проваджені суду 2 місяці, враховуючи розумні строки розгляду справи, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.
За змістом статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як зазначено в п.2 Постанові Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі або майну особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Позивач зазначає, що йому були завдані збитки в розмірі 618 грн. за повернений, помилково направлений, товар, що підтверджується копією заяви, товарного чеку № 57 від 16.01.2018 року та експрес-накладною № 59 0003 1320 0117.
Згідно товарного чеку №57 від 16.01.2018 року позивачем було сплачено 1151 грн. за наступний товар:
-експандер стрічковий HouseFit DD5501 120см. Вартістю 194 грн.;
-обважнювач Newt 2ч 1 кг TI-323-604 вартістю 120 грн.;
-гейнер PowerPro Gainer 1 кг кокос вартістю 219 грн.;
-жироспалювач Form Labs L-carnitine CamPro 1000mg у кількості 2 шт. вартістю 618 грн.
На вказаній квитанції стоїть штамп ФОП ОСОБА_2 з поміткою «СПЛАЧЕНО».
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 було отримано вказане відправлення.
05.02.2018 року позивач надіслав заяву щодо часткового повернення коштів.
Проте доказів щодо відправки та отримання відповідачем вказаної заяви ОСОБА_1 суду не надано.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було сплачено 618 гривень жироспалювач Form Labs L-carnitine CamPro 1000mg.
Таким чином, з матеріалів справи не вбачається що ОСОБА_1 відправив відповідачу саме те спортивне харчування який він придбав у відповідача., так як сума не співпдає.
В зв'язку з вищевикладеним суд не вбачає підстав для стягнення 618 гривень з відповідача.
Позивач в своєму позові просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.
Згідно п.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 13 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України).
Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат(їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино - наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача та його моральними стражданнями.
Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого вона виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди.
З наведеного вище суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.
З приводу вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача, що виразилась у порушенні пункту 3 ст. 9 Закону України « Про захист прав споживачів», а саме у неповернені позивачу коштів за повернутий 25.01.2018 року товар слід зазначити наступне.
Відповідно до п.3 ст. 9 Закону України « Про захист прав споживачів», при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Оскільки позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що договір купівлі-продажу було розірвано, як наслідок бездіяльність відповідача у порушення норми, яка застосовується під час розірвання договору, визнати неможливо, тому в задоволенні даної вимоги суд вважає за необхідне відмовити.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за необхідне відмовити в задоволені позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК Українист.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
У задоволені позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,- « про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного тексту рішення: 18.05.2018 року.
Суддя: Абухін Р.Д.