Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/8322/17 Головуючий у 1-й інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/778/1689/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Бєлки В.Ю.

Кухаря С.В.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Красноярського краю Російської Федерації від 13.03.2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ТОВ «ІТ-Сервіс» звернулось до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Красноярського краю Російської Федерації від 13.03.2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 13.03.2017 року Арбітражним судом Красноярського краю було задоволено позов ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ПАТ „ЗАлК" заборгованість в рублях, еквівалентну 25 597,98 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; проценти в рублях, еквівалентні 465,57 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; судові витрати з оплати державного мита у розмірі - 29 722,82 рублів.

Рішення Арбітражного суду Красноярського краю в апеляційному порядку не оскаржувалося та набуло законної сили 14.04.2017 року, про що свідчить відмітка на копії рішення.

17 квітня 2017 року Арбітражним судом Красноярського краю Російської Федерації було видано виконавчий лист серії ФС № 013496321.

Станом на дату подання клопотання, рішення Арбітражного суду Красноярського краю боржником добровільно не виконано. У зв'язку з цим є необхідність у отриманні дозволу на примусове виконання рішення на території України.

Враховуючи вищенаведене заявник просив суд надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду Красноярського краю від 13.03.2017 року у справі № А33-21240/2016 за позовом ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення з ПАТ „ЗАлК" заборгованості в рублях, еквівалентну 25 597,98 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; процентів в рублях, еквівалентні 465,57 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості та судових витрат з державного мита у розмірі - 29 722,82 рублів з визначенням в ухвалі суми стягнення в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали; видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Арбітражного суду Красноярського краю від 13.03.2017 року у справі № А33-21240/2016 за позовом ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення з ПАТ „ЗАлК" заборгованості в рублях, еквівалентну 25 597,98 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; процентів в рублях, еквівалентні 465,57 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості та судових витрат з державного мита у розмірі - 29 722,82 рублів з визначенням в ухвалі суми стягнення в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали; надіслати виданий виконавчий лист в порядку, встановленому законодавством, для виконання за місцем знаходження боржника - до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ТОВ «ІТ-Сервіс» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання.

Вислухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України „Про міжнародне приватне право" визнання та виконання рішень, визначених у ст. 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Згідно зі ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За змістом частини другої статті 10 ЦК України та статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо в чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Арбітражного суду Красноярського краю Російської федерації від 13 березня 2017 року у справі № А33-21240/2016 задоволено позов ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення заборгованості ( а.с.7-9,т.1).

Ухвалою третього Арбітражного Апеляційного суду від 12 березня 2018 року по справі №А33-21240/2016 апеляційна скарга ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на рішення Арбітражного суду Красноярського краю Російської федерації від 13 березня 2017 року була повернута в зв'язку з пропуском строку на його оскарження через неповажні причини.( а.с. 23-27,т.2).

На час розгляду справи судом першої інстанції клопотання ТОВ «ІТ -Сервіс» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, підлягала застосуванню Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікована Постановою Верховної Ради України № 2889-ХІІ від 19.12.1992 року.

Відповідно до ст. 9 Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

За змістом частини другої статті 10 ЦК України та статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо в чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 N 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань суди повинні застосовувати відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника на об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

У п. 15 цієї ж Постанови роз'яснено, що коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках - запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадився розгляд справи.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 12 цієї Постанови, клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Оскільки обов'язковість та виконуваність арбітражного рішення презюмується міжнародним та національним законодавством, тягар доведення наявності таких підстав покладається на сторону, яка заперечує проти визнання та виконання рішення іноземного суду. Відповідно до вимог статті 9 Угоди сторона повинна бути повідомлена про процес розгляду справи, а не про дату судового засідання. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.04.2014. (справа № 6-39цс14).

Так, факт отримання уповноваженою особою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» поштової кореспонденції з Арбітражного суду Красноярського краю було встановлено ухвалою Третього Арбітражного Апеляційного суду, в якому зазначено, що на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.11.2016 року було виконано доручення Арбітражного суду Красноярського краю про вручення документів ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,доказів зворотного не надано, що за правилами ст. 9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року та ст. 468 ЦПК України є процесуальним обов'язком боржника, в даному випадку «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». (т.2, а.с. 23-27).

Отже, з огляду наведеного вбачається, що у відповідності до вимог ст.. 474 ЦПК України наявні підстави для задоволення клопотання ТОВ «ІТ-Сервіс».

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції ,виходив з того, що виконання рішення Арбітражного суду Красноярського краю Російської федерації від 13 березня 2017 року може загрожувати інтересам держави, при цьому посилаючись на постанову Верховної ради України від 27.01.2015 року №129-УІІ та постанову Кабінету міністрів України №632 від 26.08.2015 року.

Між тим, зі змісту вказаних постанов вбачається, що з Росією, як державою-агресором було припинено дію Угоди про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості. Будь-яких посилань щодо припинення правовідносин між державами з економічних питань зазначені постанови не містять.

Окрім того, суд в своїй ухвалі як на підставу відмови у задоволенні клопотання ТОВ «ІТ-Сервіс» посилається на ЗУ «Про санкції», яким передбачено можливість застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів по відношенню до іноземної держави та іноземної юридичної особи.

Так, відповідно до вимог ст.. 3 ЗУ «Про санкції» підставами застосування санкцій є: дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб'єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, створення перешкод для сталого економічного розвитку та ін..

Проте, будь-яких доказів того, що ТОВ «ІТ-Сервіс» створює або може створювати реальні або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету або територіальній цілісності України матеріали справи не містять.

Окрім цього, слід звернути увагу на те, що ст.. 4 ЗУ «Про санкції» містить вичерпний перелік санкцій. Такого виду санкції як відмова в наданні дозволу на виконання рішення іноземного суду зазначена норма Закону не містить.

Отже, з огляду наведеного вбачається, що висновки суду не узгоджуються з нормами чинного законодавства та нормами міжнародного права, а тому у суду були відсутні підстави для відмови ТОВ «ІТ-Сервіс» у наданні дозволу на виконання рішення іноземного суду

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

З огляду наведеного, висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи, доказам по справі дана неналежна оцінка і тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення клопотання ТОВ «ІТ-Сервіс».

Враховуючи, що в рішенні суду суми стягнень зазначені в іноземній валюті (Російський рубль ), відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України кошти, які слід стягнути на користь стягувача, визначаються в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, згідно наданого заявником розрахунку..

Керуючись ст.ст. 376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ - Сервіс» - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

« Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Красноярського краю Російської Федерації від 13.03.2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТ-Сервіс» до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду Красноярського краю від 13.03.2017 року у справі № А33-21240/2016 за позовом ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення з ПАТ „ЗАлК" заборгованості в рублях, еквівалентну 25 597,98 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; процентів в рублях, еквівалентні 465,57 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості та судових витрат з державного мита у розмірі - 29 722,82 рублів, що за курсом Національного Банку України становить 719 069,06 гривень.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Арбітражного суду Красноярського краю від 13.03.2017 року у справі № А33-21240/2016 за позовом ТОВ „ІТ-Сервіс" до ПАТ „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення з ПАТ „ЗАлК" заборгованості в рублях, еквівалентну 25 597,98 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості; процентів в рублях, еквівалентні 465,57 доларам США за курсом Центрального банку Російської Федерації, на дату фактичної виплати заборгованості та судових витрат з державного мита у розмірі - 29 722,82 рублів, що за курсом Національного Банку України становить 719 069,06 гривень.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23.05.2018 року.

Головуючий:

Судді: