Провадження №2/359/1000/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовувала його тим, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем був розірваний. ОСОБА_5 займається в народному художньому колективі театру танцю «Нью-Анс», у КДЮСШ «Юніор спорт» та вивчає англійську мову в Британській мовній школі «Айсмарт». У звязку з цим він потребує виїзду за кордон. Водночас, місце перебування ОСОБА_2 не відомо, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року його оголошено в розшук. Ця обставина перешкоджає отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон. Тому ОСОБА_1 просила суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4 за межі України без згоди та супроводу його батька ОСОБА_2 до досягнення дити-ною 16 років, тобто до 11 липня 2025 року.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог: просить надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4 без згоди його батька ОСОБА_2 до Болгарії, Туреччини, Єгипту, ОСОБА_4, Греції, Італії, Албанії, Угорщини, Іспанії, Великобританії, Австрії, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Таїланду, Франції, Німеччини, Бельгії, Ірландії, Нідерландів, Португалії, Кіпру та Грузії в період часу з 1 травня 2018 року до 1 грудня 2022 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задо-воленні.

ОСОБА_2 не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце проведення розгляду цивільної справи. Ця обставина під-тверджується судовою кореспонденцією (а.с.28).

Представник служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві також не зявився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.26), в якій він просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №382293 від 27 лютого 2014 року (а.с.7).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2010 року (а.с.8) шлюб між позивачем та ОСОБА_3 був розірваний.

З розрахунку старшого державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (а.с.13) вбачається, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина в розмірі 27600 гривень. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року (а.с.10) ОСОБА_2 був оголошений в розшук.

Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Згідно з п.4 цього ж Порядку виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі предявлення рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків, рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім, рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним або рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Водночас, як розяснив Верховний Суд в постанові від 14 лютого 2018 року у справі №201/1696/16-ц (провадження №61-1641св18), Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює лише конкретний (одно-разовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення. Натомість надання рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди за межі України без згоди батька суперечить чинному законодавству. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року (справа №6-15цс17).

Дійсно, ОСОБА_4 займається в народному художньому колективі театру танцю «Нью-Анс», у КДЮСШ «Юніор спорт» та вивчає англійську мову в Британській мовній школі «Айсмарт». Ці обставини підтверджуються довідкою художнього керівника ансамблю (а.с.11), довідкою директора КДЮСШ «Юніор спорт» №2 від 21 лютого 2017 року (а.с.12) та копією договору про надання навчальних послуг від 1 грудня 2017 року.

Водночас, ОСОБА_1 не надала жодного доказу на підтвердження того, що планується разовий виїзд її сина за межі України для прийняття участі у спортивних змаганнях, виступах художнього колективу та відпочинку у літньому таборі з метою вивчення англійської мови. Відсутня інформація про іноземну країну, куди планується разовий виїзд дитини, її місце короткострокового проживання в цій країні, а також точні відомості про початок та закінчення перебування ОСОБА_4 за межами України.

З огляду на це суд вважає, що підстави для надання дозволу на виїзд ОСОБА_4 без згоди його батька ОСОБА_2 до Болгарії, Туреччини, Єгипту, ОСОБА_4, Греції, Італії, Албанії, Угорщини, Іспанії, Великобританії, Австрії, Чехії, Словаччини, Словенії, Хорватії, Чорногорії, Таїланду, Франції, Німеччини, Бельгії, Ірландії, Нідерландів, Португалії, Кіпру та Грузії в період часу з 1 травня 2018 року до 1 грудня 2022 року від-сутні.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №28974 (а.с.9). Водночас, у задоволенні предяв-леного нею позову відмовлено.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька відмовити.

Рішення суду складено в повному обсязі 13 квітня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6