Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:704/503/18

Номер провадження:2/704/349/18

25.10.2018 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Фролова О.Л.,

при секретарі Кремсалюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставу своїх вимог посилається на те, що Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться в с. Мошурів по вул. Першотравнева, 56, Тальнівського району, Черкаської області. У вказаному будинку відповідач зареєстрована з 16.05.2003 року, але фактично в ньому не проживає тривалий час, оскільки вона є колишньою дружиною сина позивача шлюб з яким було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2016 року. Відповідач не бере участі в утриманні будинку, зніматися з реєстрації самостійно не бажає. На даний час реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди для позивача в користуванні будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання відповідача особою, що втратили право користування житлом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на підстави викладені в позовній заяві, зазначивши, що шлюб між відповідачкою та сином позивача було розірвано в 2016 році, з цього часу відповідач в будинку позивача не проживає.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову посилаючись на підстави викладені в письмовому запереченні наданому суду, зазначивши, що у даному будинку зареєстрована і проживає неповнолітня донька відповідачки, яка є онукою позивача ОСОБА_3, тому в разі задоволення позовних вимог відповідач з дочкою будуть зареєстровані в різних місцях.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Позивач є власником житлового будинку №56 по вул. Першотравнева в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30.09.2014 року серія САК №644097, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2014 року №27451561.

Згідно з Актом обстеження за місцем проживання від 02.05.2018 року складеного в с. Мошурів, ОСОБА_2 зареєстрована в житловому будинку по вул. Першотравнева, 56 в с. Мошурів Тальнівського району Черкаської області з 16 травня 2003 року по даний час, не проживає в даному будинку з серпня 2003 року, участі в утриманні будинку не приймає.

Відповідно до Довідки про склад сімї від 02.05.2018 року №406 виданої Мошурівською сільською радою, за адресою в с. Мошурів по вул. Першотравнева, 56 Тальнівського району зареєстровані: ОСОБА_1 власник, ОСОБА_4 дружина власника, ОСОБА_5 син, ОСОБА_3 онука, ОСОБА_6 онука, ОСОБА_2

Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2016 року у справі №361/8945/15-ц, шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 розірвано, рішення набрало законної сили 20.02.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 ЦК України встановлено, що власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень статей 379, 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені у статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише за підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

У постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, задоволення позову власника про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є належним способом усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю.

Зважаючи на те, що відповідач наразі не є членом сімї власника житлового будинку, фактично не проживає у вказаному житловому будинку понад встановлені строки, а саме з 2016 року, що підтверджено матеріалами справи, а саме рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2016 року у справі №361/8945/15-ц з якого вбачається, що відповідач скористався своїм правом предявлення позову про розірвання шлюбу за місцем свого перебування, Актом обстеження місця проживання від 02.05.2018 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності, реєстрація відповідача в будинку, що належить позивачу, порушує право власності позивача, а тому вимоги позову про усунення перешкод у здійсненні позивачем права володіння, користування та розпорядження своїм майном підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 209, 259, 263, 265, 280-289 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 391, 396 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження власністю а саме: будинком №56 по вулиці Першотравневій в селі Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області, який на праві власності належить ОСОБА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим будинком №56 по вулиці Першотравневій в селі Мошурів, Тальнівського району, Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02.11.2018 року.

Суддя О.Л. Фролов