Справа № 502/1721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою про надання три місяці з дня набрання рішенням законної сили, додатковий строк для звернення до нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3, який помер 29.01.2005 року в с. Дмитрівка, Кілійського району. З позовної заяви вбачається, що 29 січня 2005 року помер ОСОБА_3, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис №113 від 28 листопада 1964 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3. Наданий законом шестимісячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору позивач пропустив, в звязку з тим, що у період з 15.01.2005 року по 01.09.2005 року, знаходилася за межами України у м. Москва, Російської Федерації, на заробітках. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, позивачу було надано розяснення за №449/01-16 від 25 вересня 2018 року щодо його неприйняття спадщини, де також приватний нотаріус розяснила, що на час звернення позивача спадкова справа після померлого 29 січня 2005 року ОСОБА_3 не заводилась, відомостей про фактичне прийняття спадщини не надано, про що надала інформаційну довідку зі спадкового реєстру за №53433569 від 25.09.2018 року щодо відсутності заведення спадкової справи, після померлого 29 січня 2005 року ОСОБА_3. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Представником позивача було подано заяву, в якій він просить суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позов.

Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 524623, виданого повторно Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.03.2018 року ОСОБА_3 помер 29 січня 2005, про що 31.01.2005 року складено відповідний актовий запис № 5.

З довідки № 1043, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району, вбачається, що ОСОБА_3, який помер 31.01.2005 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. На день його смерті за вказаною адресою постійно був зареєстрований та проживав один.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0729320, виданий Дмитрівським сільЗАГС Ізмаїльського району Одеської області від 28.11.1964 року, актовий запис про народження № 113.

Відповідно до акту депутата Дмитрівської сільської ради ОСОБА_5 від 21.09.2018 року та до довідки, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кілійського району за № 1042 від 21.09.2018 року, ОСОБА_1 з 29.01.2005 року по 29.07.2005 року не звернувся до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3, який помер 29.01.2005 року, у зв'язку з тим, що у період з 15.01.2005 року по 01.09.2055 року, знаходився за межами України, на заробітках в м. Москва, Російської Федерації.

З повідомлення наданого приватним нотаріусом ОСОБА_4 № 449/01-16 від 25.09.2018 р. вбачається, що для оформлення спадщини на майно, яке залишилося після смерті 29.01.2005 року ОСОБА_3, позивачу необхідно було прийняти спадщину. На 25.09.2018 року заява про прийняття спадщини позивачем не подавалась, спадкова справа після померлого 29.01.2005 року ОСОБА_3 не заведена.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54341363 від 04.12.2018 року по ОСОБА_3, який помер 29 січня 2005 року, інформація не знайдена.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України мав право на прийняття спадщини як спадкоємець за законом, але в нотаріальну контору в строк, передбачений законом, не звернувся в зв'язку із знаходженням за межами України на заробітках, тому суд задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1217, 1265 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1- додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 29 січня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6