Справа № 544/404/18
№ пров. 2/552/260/2018
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря Пірогова В.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17 у м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернувся у суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позові вказав, що з 05 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу дітей не мають. На даний час сімя сторін фактично розпалась. Підставою для розпаду сімї стали різниця характерів, втрата взаємних почуттів, непорозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки, шлюбні відносини між нами припинено, з листопада 2016 року сторони проживають окремо, позивач примиритися категорично не бажає, після розірвання шлюбу просить дошлюбне прізвище йому не відновлювати.

Позивач до суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, з винесенням рішення у підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом погоджується, про що вказала у своїй заяві, наданій суду, та просить розглядати справу у підготовчому судовому засіданні без їїучасті.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом установлено, що факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05 вересня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с. 7).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Позивач судові витрати залишає за собою.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Деригуз) ОСОБА_3, народження 25 листопада 1967 року, мешканцем с. Повстин Пирятинського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, та ОСОБА_2, народження 16 лютого 1970 року, мешканкою с. Повстин Пирятинського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, зареєстрований 05 вересня 2011 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 37.

Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 не відновлювати.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуюча Ю.О. Ощинська