Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10 травня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 травня 2018 року.

Адвокат ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2014 року шлюб між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. При цьому, за рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття. У позовні заяві ОСОБА_4 стверджує, що вказана сума є недостатньою для утримання дитини, при цьому вказує на те, що дитина хворіє, встановлений діагноз «епілепсія», у звязку з чим необхідні значні фінансові витрати на лікування та реабілітацію, таким чином вказуючи про необхідність збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів, що стягується із ОСОБА_2 з 800 грн. до 2000 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року по цивільній справі № 308/11102/17 за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів позовні вимоги задоволено. Змінено розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визнання права особистої власності, утримуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття щомісячно, встановивши їх в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 квітня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року по цивільній справі № 308/11102/17 за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволено, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2018 року по цивільній справі № 308/11102/17 за позовною заявою адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні частково заперечив проти позовних вимог, просив врахувати що він офіційно працевлаштований, його дохід є меншим від розміру стягнутих аліментів, не заперечував проти стягнення Ѕ частини його доходів на утримання дитини. Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив задовольнити частково, враховуючи що ОСОБА_2 має офіційний дохід. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб зареєстрований у виконкомі Сюртівської сільської ради Ужгородського району 10.08.2002 року, актовий запис №11 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано 25.11.2014 року, що підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду по справі № 308/9479/14 від 25.11.2014 року. Згідно вказаного рішення суду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, стягнуто аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття.

До матеріалів справи додано розрахунок заборгованості по аліментам виданого Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області. З даного документа вбачається, що з відповідача по справі щомісячно стягуються аліменти по 800 грн., заборгованість станом на 01.11.2017 року становить 259,80 грн. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.05.2018 року складає 800,85 гривень.

Згідно доданої копії постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в ході проведення виконавчих дій стало відомо, що боржник отримує доходи в Відділі освіти Ужгородської РДА.

Згідно довідки про доходи за №119 від 07.02.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно працює в Відділі освіти, молоді та спорту Ужгородської РДА, форма працевлаштування основна, всього отримано доходу за 2017 рік 34345,67 гривень. Згідно довідки про доходи за №118 від 07.02.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно працює в Відділі освіти, молоді та спорту Ужгородської РДА, форма працевлаштування основна, всього отримано доходу за січень-лютий 2018 року 3560,70 гривень

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня становить 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада - 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 888 грн. 50 коп. (на момент звернення позивача до суду 07.11.2017 року), та не меншим ніж 930 грн.(на момент ухвалення даного рішення).

При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч.2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Чинна редакція ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, підставою для звернення до суду позивач зазначила ч.1 ст. 192 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Позивачем, в судовому засіданні, належних та допустимих доказів про факт покращення матеріального становища відповідача не надано, при цьому з'ясовано, що відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Позивач зазначила, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року, що має сплачувати відповідач є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки, її лікування та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

Суд вважає, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 матеріальний та сімейний стан позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 змінився, оскільки ОСОБА_2 отримує доходи в Відділі освіти Ужгородської РДА, а матеріальний стан ОСОБА_4 змінився через значні інфляційні процеси в Україні, та значне підвищення вартості життя.

Таким чином, враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, зміну матеріального та сімейного стану позивача та відповідача, оскільки розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, за можливе збільшити розмір аліментів на користь відповідача, стягнуті за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 , у розмірі 800 гривень та встановивши їх в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину та не менше ніж

50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ч. 2, 5 ст. 150; ч. 2 ст. 157; ч. 2 ст. 164, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визнання права особистої власності, утримуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття щомісячно, встановивши їх в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Виконавчий лист виданий на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/9479/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визнання права особистої власності в частині стягнення аліментів відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6