ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Херсон

справа № 766/15987/16-ц

провадження № 22-ц/819/174/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Вейтас І.В.,
Приходько Л.А.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 24 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що на виконанні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона перебував виконавчий лист №2-1265/09 від 25 травня 2009 року, виданий за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 березня 2009 року про стягнення з Кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 207 703,38 грн. Також у зазначеному відділі перебував виконавчий лист №2-1266/09 від 14 травня 2009 року, виданий за рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 березня 2009 року про стягнення з Кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі 13 745,60 грн.

З 31 липня 2009 року діяльність кредитної спілки припинена, інформація про неї виключена з Державного реєстру фінансових установ.

Станом на 12 травня 2016 року борг Кредитної спілки «Кредит-Енерго», з урахуванням стягнутих за виконавчими листами грошових коштів по виконавчому листу №2-1265/09 в сумі 3 642,36 грн. (на користь ОСОБА_5.) та по виконавчому листу№2-1266/09 - 205,18 грн. (на користь ОСОБА_6.), становить 204 061,38 грн. та 13 540,42 грн. відповідно, який на день звернення із зазначеним позовом не сплачено.

04 серпня 2008 року між відповідачем та кредитною спілкою укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 76 000,00 грн. строком до 04 серпня 2009 року, який на даний час не повернуто.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання ОСОБА_7 своїх зобов'язань за кредитним договором, позивачам як первісним кредиторам власникам депозитних коштів, які станом на день укладення договору знаходились у кредитної спілки та не були їм повернуті, заподіяно збитки та моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров'я, позивачі просили суд: замінити КС «Кредит-Енерго» як боржника у зобов'язанні щодо повернення належних їх грошових коштів на ОСОБА_7 як позичальника кредитних коштів; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 частину невиплаченого кредиту в сумі 15 800,00 грн., збитків у подвійному розмірі - 30 568,98 грн., відсотків за користування кредитом - 16 605,15 грн., пені - 16 660,13 грн., що всього становить - 79 634,26 грн., та моральної шкоди у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плоти на день виплати чи стягнення; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 частину невиплаченого кредиту в сумі 13 540,47 грн., збитків у подвійному розмірі - 26 197,36 грн., відсотків за користування кредитом - 14 229,98 грн., пені - 14 277,59 грн., що всього становить - 68 245,40 грн., та моральної шкоди у п'ятикратному розмірі мінімальної заробітної плоти на день виплати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням всіх фактичних обставин, що мають значення для справи, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду херсонської області від 27 вересня 2018 року апеляційна скарга в частині оскарження рішення суду ОСОБА_6 повернута скаржнику.

Відзиву на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом першої інстанції, що рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 березня 2009 року, яке набрало законної сили, з кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за депозитним договором в сумі 207 703,38 грн. Також рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 12 березня 2009 року, яке набрало законної сили, з кредитної спілки «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_6 стягнуто заборгованість за депозитним договором в сумі 13 745,60 грн.

В порядку примусового виконання наведених рішень суду, які перебували на виконанні неодноразово, на користь ОСОБА_5 з боржника було стягнуто 3 642,36 грн. і на користь ОСОБА_6 - 205,18 грн. Станом на 12 травня 2016 року залишок боргу перед ОСОБА_5 становить 204 061,38 грн., та перед ОСОБА_6 - 13 540,42 грн.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 30 вересня 2016 року виконавчий лист, виданий 25 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з КС «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 207 703,74 грн., повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в результаті вжитих державним виконавцем заходів місцезнаходження боржника не виявлено) (а.с.6).

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 29 вересня 2016 року виконавчий лист, виданий 14 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з КС «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 13 745,60 грн., повернуто стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в результаті вжитих державним виконавцем заходів місцезнаходження боржника не виявлено) (а.с.8).

На даний час кредитна спілка «Кредит-Енерго» припинила свою фінансову діяльність, з 30 грудня 2010 року інформація про неї виключена з Державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи (а.с.11,12).

Отримавши інформацію про те, що відповідач є боржником КС «Кредит-Енерго» за укладеним з ним 04 серпня 2008 року кредитним договором, позивачі вважають себе особами, у яких виникло право вимоги до відповідача за зобов'язаннями, що виникли із кредитного договору у позичальника, на підставі ст. 512 ЦК України.

Відповідно до наведеної норми матеріального права кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст. 513, ч.1 ст. 517 ЦК України).

Оскільки КС «Кредит-Енерго» не передавала позивачам своїх прав кредитора у зобов'язанні, яке виникло у ОСОБА_7 перед нею за кредитним договором, правочин щодо заміни кредитора у цьому зобов'язанні ними не укладався і документи, які засвідчують права первісного кредитора (КС «Кредит-Енерго») та інформація, яка є важливою для здійснення цих прав у спірних правовідносинах, позивачам не передавалися, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виникло право вимоги до ОСОБА_7 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне навести правову позицію Верховного Суду України щодо застосування ст.ст. 512, 515 ЦК України та ст.ст. 1, 21 Закону України «Про кредитні спілки», яка викладена в постанові від 02 вересня 2015 року (справа №6-667цс15) і має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно із ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Так, заміна кредитора у зобов'язанні не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України).

За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 цього Закону визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з фізичною особою, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень ст. 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається.

Не підтвердили позивачі належними доказами і свій статус правонаступника КС «Кредит-Енерго».

Відповідно до Закону України «Про кредитні спілки» кредитори або члени кредитної спілки автоматично не набувають статусу правонаступника кредитної спілки з тих підстав, що остання фінансово неспроможна повернути належні їм депозитні вклади та внески. Зазначені особи не наділені законом правом пред'являти до боржників кредитної спілки вимоги щодо виконання ними кредитних зобов'язань на свою користь.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутні інші, передбачені ст. 512 ЦК України підстави для заміни кредитора у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає висновок суду щодо необґрунтованості заявлених ОСОБА_9 та ОСОБА_6, в тому числі і в частині морального відшкодування, вимог, таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, що регулює ці відносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання апелянта на допущені відповідачем порушення умов кредитного договору, не впливають на висновки суду щодо обґрунтованості заявлених ним вимог, оскільки встановлені законом загальні умови виконання зобов'язань є обов'язковими лише для сторін у цих зобов'язаннях, до яких позивачі за кредитними зобов'язаннями відповідача не належать.

Питання ж щодо захисту порушених прав вкладників чи членів кредитної спілки, зокрема їх прав на повернення належних їм на праві власності грошових коштів, врегульовано положеннями Закону України «Про кредитні спілки», в тому числі і у випадку припинення діяльності кредитної спілки ліквідаційною комісією або іншим уповноваженим органом виявленню та врахуванню підлягають боргові зобов'язання третіх осіб перед кредитною спілкою. Крім того, при ліквідації платоспроможної кредитної спілки відповідно до ч.5 ст.9 наведеного Закону встановлена черговість задоволення вимог її кредиторів і вимоги за вкладами членів кредитної спілки на депозитних рахунках віднесено до другої черги.

Що ж стосується доводів заявника щодо відшкодування моральної шкоди, то за приписами ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави для відповідальності за завдану моральну шкоду у позадоговірних відносинах і на яку посилаються позивачі в обґрунтування позову в цій частині, для покладення на відповідача обов'язку щодо відшкодування завданої позивачам неповерненням кредитною спілкою їх депозитного вкладу моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність чотирьох умов: шкоди; неправомірність рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; причинного зв'язку між шкодою та неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю заподіювача шкоди та вини заподіювача шкоди.

Враховуючи, що наявність таких умов у спірних правовідносинах судом не встановлена, а доводи апелянта з цього приводу носять характер припущення, на яких відповідно до вимог ст.81 ЦПК України не можуть ґрунтуватися висновки суду, колегія суддів не вбачає підстав вважати вимоги позивачів в частині відшкодування моральної шкоди обґрунтованими.

Обставин, які б спростовували висновки суду щодо цього апеляційна скарга не містить, а тому доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 19 листопада 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: І.В.Вейтас

Л.А.Приходько