Справа № 522/2453/18
Провадження № 2/522/5267/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом, по якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3103; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 2500 грн., з дня звернення до суду із позовом та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.01.2034 року.

Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає те, що сторони втратили взаєморозуміння один одного та спільні інтереси в житті. А тому, подальше збереження шлюбу є недоцільним. Просила шлюб розірвати. Крім цього, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі по 2500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, оскільки, обоє батьків зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач постійно не працює та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні, позов в частині розірвання шлюбу визнав, а позов в частині стягнення аліментів визнав частково, та зазначив що він погоджується платити 1500 гривень щомісячно.

Суд дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність дитини приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст.110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 3103). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 245577. З вказаного свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «Константинова».

Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, ОСОБА_3, яка проживає із матірю.

Відповідно до ч.1ст.24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало неможливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2ст. 114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що малолітня дитина сторін проживає з позивачкою.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьоюстатті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1500 гривень.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік"у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Суд вважає, що визначена позивачкою сума аліментів у розмірі по 2500 грн. щомісячно, є не обгрунтованою.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини в розмірі 1500 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 грн. на утримання позивача не буде обтяжливим для відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись статтями112, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 141, 263-265, 280-284,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Петрівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 3103). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 245577.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (12.11.1989 року, НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 12.02.2018 року до її повноліття, тобто до 05.01.2034 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Абухін Р.Д.

14.05.18