УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/2518/18

2-з/330/14/2018

"15" листопада 2018 р. смт. Якимівка

Суддя Якимівкого районного суду Запорізької області Куценко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 . про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

15 листопада 2018 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні пляжем та заборону проведення будівельних робіт.

15 листопада 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

У поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову встановити заборону відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні та проектно-вишукувальні роботи на земельній ділянці площею 0,0812 га, яка розташована за адресою: Запорізька область Якимівський район Кирилівська селищна рада, за межами населених пунктів, кадастровий номер :11:003:0172, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №127887 від 28 лютого 2012 року.

Вказана заява не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Так, відповідно до роз'яснень в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати, що ця обставина може спричинити шкоду відповідачеві та іншим особам. У зв'язку з цим, суд чи суддя повинні роз'яснити позивачеві, який просить забезпечити позов, наслідки можливого завдання відповідачеві збитків і за наявності для цього відповідних підстав вимагати забезпечення позову.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з цим в поданій заяві зазначені обставини не вказані та заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, щодо змісту заяви про забезпечення позову.

Так, згідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В заяві ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову заявник не зазначив всі відомості передбачені ч.1 ст. 151 ЦПК України, не обґрунтував та не довів необхідність застосування заходів забезпечення позову. Заявник не зазначив і не надав докази, які б свідчили про неможливість відповідача виконати рішення, в разі задоволення позову та з яких причин.

В зв`язку з викладеним при вирішенні вказаної заяви, суддя (суд) позбавлений можливості здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів тощо.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151-153,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 . про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні пляжем та заборону проведення будівельних робіт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :