Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/424/18
провадження № 2/650/180/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сікора О.О.,

за участю секретаря - Ялаєвої Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 27.08.1978 року Бережківською сільською радою Дубровського району Рівненської області, актовий запис № 17.

В обґрунтування вимог позову вказав, на те, що з 27.08.1978 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей 1983, 1979 років народження. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що в них різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого в них постійно виникають суперечки та непорозуміння. Вважає, що примирення неможливе. Спору про розподіл майна та місце проживання дітей немає. Просить шлюб розірвати.

Позивач, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи без відповідача.

Відповідач, в судове засідання не з'явилася, у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, зустрічний позов до суду не пред'явила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження, серія НОМЕР_2, виданого Бережківською сільською радою, Дубровського району, Рівненської області, актовий запис № 17, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1978 року.

Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей 1983, 1979 років народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, майнового спору між ними немає, позивач до примирення не прагне, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Останнім часом непорозуміння між сторонами загострилось, що призвело до частих сварок, які негативно впливають на нормальний клімат в сім'ї, тому шлюб носить формальний характер і його збереження не відповідає інтересам сім'ї, тому позовні вимоги слід задовольнити.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей.

Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу, та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище ОСОБА_2.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає інтересам дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 209, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 27.08.1978 року Бережківською сільською радою, Дубровського району, Рівненської області, актовий запис № 17 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.О. Сікора