Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 352/113/17

провадження № 61-19040св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року у складі судді Хоминець М. М. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів Матківського Р. Й., Горблянського Я. Д., Малєєва А. Ю.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі, правонаступником якого є Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, звернулося із позовом до суду до ОСОБА_4 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 із 29 серпня 2012 року призначено пенсію за нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» частину сьому статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»доповнено таким: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються».

28 серпня 2012 року ОСОБА_4 звільнена із посади землевпорядника Ямницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Однак, у подальшому Ямницька сільська рада Тисменицького району уклала із ОСОБА_4 трудову угоду із змісту якої вбачається, що вона є трудовим договором, укладення, дія та припинення якого регулюється нормами Кодексу законів про працю України.

Таким чином, ОСОБА_4 не мала права на отримання пенсії за період із 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 9 329,75 грн і відповідно до вимог статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вона зобов'язана повернути надмірно отримані кошти.

Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_4 надмірно виплачену пенсію у розмірі 9 329,75 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року у задоволенні позову Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що до оспорюваних правовідносин необхідно застосовувати норму статті 1215 ЦК Украйни відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо наявності рахункової помилки з його боку при нарахуванні пенсії відповідачу, а також обставин, які б ставили під сумнів добросовісність відповідача, то відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, тимчасові обмеження щодо виплати пенсії у період із 01 квітня 2015 року до 31 грудня 2015 року не застосовуються до відповідача, оскільки вона не була посадовою особою органу місцевого самоврядування у розумінні статей 2, 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області відхилено. Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши докази та надавши оцінку доводам сторін, правильно визначив характер правовідносин між сторонами та застосував закон, що їх регулює, в результаті чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

У червні 2017 року Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що оскільки відповідач під час роботи у сільській раді на посаді землевпорядника отримувала пенсію, то їй надмірно виплачена пенсія за період із 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 9 329,75 грн, яка у силу вимог статті 1212 ЦК України підлягає поверненню позивачу як безпідставно набуте майно.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень.

У вересні 2017 року від ОСОБА_4 надійшли заперечення на касаційну скаргу Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області, у яких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга Тисменицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 із 29 серпня 2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, правонаступником якого є Тисменицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

03 вересня 2012 року між Ямницькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області та ОСОБА_4 укладена трудова угода, згідно з якої працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобов'язується виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, угодою сторін.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Позивач зазначає вказану норму права, але не враховує, що вона застосовується у системному зв'язку з іншими нормами права.

Так, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Вирішуючи спір, суди, врахувавши наведені вище норми права та обставини справи, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшли правильного висновку про те, що пенсія не підлягає поверненню, оскільки відсутні докази рахункової помилки із боку позивача чи зловживання або недобросовісність відповідача.

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Висновки суду по сутті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Тисменицького об'єднання управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик