Справа № 691/1141/18
Провадження № 2/691/535/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Вільшанської селищної ради Городищенського району, Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Городищенського району, Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 26.01.2018 року помер його батько ОСОБА_3, останнім місцем проживання якого є вул. Лесі Українки, с. Яснозіря, Черкаського району, Черкаської області. Після смерті батька, відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 1,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільшанської селищної ради, Городищенського району, Черкаської області та належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335. У встановлений законом строк він звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори та подав заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 15.08.2018 року йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки на Державному акті на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335 є потертості (затертості) в прізвищі його батька (ОСОБА_3 ОСОБА_3), що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, просив визнати за ним право власності, в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку, площею 1,8447 га, кадастровий № :02:001:0616, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах смт. Вільашна, Городищенського району, Черкаської області та належала ОСОБА_3, який помер 26.01.2018 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335 від 15.03.2002 року.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте до суду надійшов лист, за підписом селищного голови, в якому він просить справу розглядати у відсутності представника Вільшанської селищної ради, позовні вимоги визнає.

Суд, вислухавши позивача, повно і всебічно зясувавши обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Судом встановлено, що 26.01.2018 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 1-СР № 321476, виданого 26.01.2018 року Виконавчим комітетом Яснозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 10.

ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_2, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами, які були досліджені судом.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

13.09.2013 року ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого усе своє майно заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, сформованого 17.08.2018 року, ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником земельної ділянки, площею 1,8447 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0616.

Тобто, після смерті ОСОБА_3, до складу спадщини увійшла вищезазначена земельна ділянка.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, в строк, встановлений діючим законодавством, спадщину після батька ОСОБА_3 прийняв. Проте, коли звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335, який підтверджує право власності спадкодавця на вказану вище земельну ділянку, оскільки він має підчистку (затертість) в прізвищі особи, на якої виданий акт, а саме: прізвище «Кишко» виправлено на «Кишку» (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2018 року).

Оскільки, нотаріус відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

Суд, дослідивши документи додані до справи, зокрема Державний акт на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335 та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, вважає, що обєктивних сумнівів у належності спадкодавцю ОСОБА_3 земельної ділянки, зазначеної у Державному акті на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335, у суду немає, оскільки право власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку повністю підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, де зазначений кадастровий номер земельної ділянки, її розмір та розташування, які повністю співпадають з земельною ділянкою у Державному акті на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335.

Виправлення ж у прізвищі «Кишко» на «Кишку» суд вважає намаганням граматично правильно (у відповідному відмінку) зазначити прізвище власника земельної ділянки, що не є, на думку суду, перешкодою вважати Державний акт на право приватної власності на землю Серії ЧР № 335 підробленим чи таким, що не відповідає вимогам щодо правовстановлюючого документу.

З огляду на вище викладене, з урахуванням того, що представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, за відсутності відмови позивача від прийняття спадщини, ОСОБА_2, який, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом, згідно ст. 328 ЦК України, має право набути право власності на вищезгадане спадкове майно, оскільки це прямо передбачено чинним законодавством.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 9, 10, 12,13, 17, 18, 76 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву задоволити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованим та проживаючим ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку, площею 1,8447 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0616, яка знаходиться в адміністративних межах Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 26.01.2018 року ОСОБА_3, яка належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЧР № 335 виданого 15.03.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк. з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_5