КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1265/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна про визнання договорів припиненими,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про визнання договорів припиненими, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту №05-08-И/39, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 59 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 8,5% річних та з кінцевим терміном повернення до 09 липня 2028 року.

Додатковою угодою від 09 лютого 2009 року до кредитного договору були внесені зміни в частині строку дії кредитного договору, а саме визначено строк виконання зобов'язань до 09 липня 2038 року. Розмір відсотків за користування кредитом не змінювався.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09 липня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., за умовами якого ОСОБА_2 передано ПАТ «БанкФінанси та Кредит» в іпотеку житлове приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира належить ОСОБА_2 на праві власності.

Додатковою угодою від 09 лютого 2009 року до іпотечного договору були внесені зміни в частині строку дії кредитного договору, а саме визначено строк виконання зобов'язань до 09 липня 2038 року. Інші умови іпотечного договору залишаються без змін.

Позивачі вказують, що протягом більше року з моменту виконання останнього платежу за кредитним договором ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» не звертався до ОСОБА_2 з письмовими пропозиціями, щодо зміни умов договору та в односторонньому порядку їх змінив. Договір Іпотеки має похідний характер. Відповідачем в односторонньому порядку змінено умови основного зобов'язання, а отже порушено умови кредитного договору, який є основним зобов'язанням.

Додатково до кредитного договору було укладено між ОСОБА_3 договір поруки №05-08-П/39 від 10 липня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання відповідати перед відповідачем у повному обсязі за своєчасне повне виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №05-08-И/39 від 10 липня 2008 року.

Таким чином, додатковою угодою від 09 лютого 2009 року до кредитного договору та іпотечного договору були внесені зміни в частині строку дії кредитного договору, а саме визначено строк виконання зобов'язань 09 липня 2038 року, а відсотки за користування кредитом залишились в попередньому розмірі, що як наслідок збільшує зобов'язання ОСОБА_3 за договором поруки як у часі, так і в розмірі сплати за відсотками.

Позивачі зазначають, що відповідачем також без письмового повідомлення поручителя та без письмових пропозицій щодо суттєвої зміни умов кредитного договору та договору поруки, без погодження подальших взаємовідносин задля досудового порядку вирішення питання про виконання кредитних зобов'язань, передано на реалізацію предмет іпотеки.

Просили суд, визнати кредитний договір №05-08-И/39 від 10 липня 2008 року та договір іпотеки серії ВКМ №955369 від 09 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., та зареєстрованим в реєстрі за №3202 припиненими; визнати договір поруки №05-08-П/39 від 10 липня 2008 року, укладений між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 припиненим.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №05-08-И/39 у іноземній валюті.

09 лютого 2009 року між сторонами підписано додатковий договір про внесення змін до основного кредитного договору в частині строку дії кредитного договору, а саме - строк дії встановлено до 2038 року, але графік погашення та розмір щомісячного ануїтетного платежу апелянту на погодження не надавався, а отже, ним не погоджувався та фактично залишився у розмірі 518,42 доларів США. Граничний розмір зобов'язань за умовами кредитного договору сторонами остаточно не погоджено, внаслідок чого для апелянта суттєво збільшено зобов'язання, а отже між сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10 липня 2008 року між сторонами було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстрований в реєстрі за №3202, за умовами якого передано в іпотеку житлове приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_1

Договір купівлі-продажу квартири, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 10 липня 2008 року за №3200.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 було здійснено 22 вересня 2008 року, реєстраційний номер 3259213, виданий Комунальним підприємством Київської обласної ради Вишгородської БТІ, запис №49/30 в книзі №6 та станом на 10 липня 2008 року право власності на предмет нерухомого майна, яке зазначено в договорі про іпотеку, у апелянта було відсутнє, а отже, передача вказаного об'єкта в іпотеку здійснено з порушенням норм законодавства, яке діяло на момент укладення договору про іпотеку.

Таким чином, оскільки за умовами оскаржуваного договору в іпотеку було передано нерухоме майно, яке згідно норм діючого на той час законодавства не могло бути предметом іпотеки апелянта, то оспорюваний договір суперечить вимогам закону, що є підставою для визнання його недійсним.

10 липня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №05-08-П/39, відповідно до якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Додатковий договір від 09 лютого 2009 року про внесення змін до основного кредитного договору в частині строку дії кредитного договору, яким строк дії кредитного договору встановлено до 2038 року без графіку погашення та встановлення розміру щомісячного ануїтетного платежу поручителю не повідомлялось, а отже, ним не погоджувався та не підписувався додатковий договір до договору поруки.

На апеляційну скаргу, АТ «Банк Фінанси та кредит» подало відзив, який обґрунтовувало тим, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір № 05-08-И/39, згідно п.п.2.1 - 3.2 якого Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у розмірі 59 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 8,5% річних та повного повернення кредиту до 09 липня 2028 року.

Цільове призначення кредитних коштів - для придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах в складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 518,42 доларів США.

Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №05-08-И/39 від 10 липня 2008 року передбачено, що позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах в складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 454,94 доларів США.

Зазначає, що в момент підписання кредитного договору позивачем прийнято пропозицію Банку, а отже дотримано норми матеріального права та Закону України «Про захист прав споживачів щодо інформування щодо умов кредитування, а саме розміру відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами; розмірі відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт; погашення заборгованості по кредиту та процентах; дострокове погашення кредиту; відповідальність за порушення строків сплати заборгованості.

Крім цього, посилається на те, що з позовом про визнання кредитного договору припиненим позивач звернувся 16 листопада 2017 року, але враховуючи що кредитний договір укладено 10 липня 2008 року і кредитні кошти отримано 10 липня 2008 року, то позивач пропустив строк позовної давності.

Просив, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

На відзив ОСОБА_2 надала пояснення.

Зазначила, що суд першої інстанції формально розглянув справу, не витребував копії документів кредитної справи, не дослідив факт збільшення зобов'язань позивача та наявність порушення відповідачем прав та свобод неповнолітньої дитини.

Суд не дослідив розрахунок сум сплати окремо за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом.

Також не було досліджено законність застосування відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт та комісії за одержання готівки в мережі ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та мережі інших банків на території України та за її межами, що також є додатковим, необґрунтованим фінансовим зобов'язанням позивача.

В разі збільшення строку дії кредитного договору збільшується і загальний розмір зазначених платежів, оскільки їх розмір не переглядався під час підписання додаткової угоди.

Пункт 8.1.10 Іпотечного договору передбачено, що позивач не має права реєструвати в квартирі будь-яких осіб без згоди відповідача.

Даний пункт договору є нікчемним з моменту підписання договору, оскільки правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Посилається на те, що відповідач порушив права дитини.

Просила суд, захистити права позивача та її неповнолітньої дитини шляхом скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір №05-08-И/39, згідно якого Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у розмірі 59 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 8,5% річних (п.2.1. Кредитного договору).

Згідно п.2.3. зазначеного Кредитного договору, кредитні ресурси отримані позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 35,4кв.м, житловою прощею - 17,8кв.м.

Як передбачено п. 3.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 09 липня 2028 року.

Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок.

Позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах в складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 518,42 доларів США.

У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.

Зазначений розмір ануїтетного платежу може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до п.7.2. Кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних ресурсів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №05-08-И/39 від 10 липня 2008 року, що укладена 09 лютого 2009 року, п.3.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції: Позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 09 липня 2038 року.

Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок.

Позичальник зобов'язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах в складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим договором становить 454,94 доларів США.

У складі ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.

Зазначений розмір ануїтетного платежу може бути змінений за згодою сторін.

Також, 09 липня 2008 року між ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П., відповідно до якого, на умовах, передбачених цим Договором, іпотекодавець передає в заставу (іпотеку) іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру під номером 30, що знаходиться в будинку під номером 14, розташованому по вулиці Содовій в с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області.

Зазначена квартира складається з однієї жилої кімнати, має загальну площу 35,4кв.м. і жилу площу 17,8кв.м. (п. 1 Договору іпотеки).

Відповідно до п.4 Договору іпотеки, зазначена у п.1 цього Договору квартира передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором № 05-08-И/39 від 10 липня 2008 року на суму 59 000доларів США строком до 09 липня 2028 року, а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 8,5% річних, а також комісійної винагороди за кредитним договором, неустойки за цим договором або за кредитним договором, враховуючи відшкодуванням збитків, завданих про строчкою платежів за кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог.

У випадку зміни сторонами кредитного договору процентної ставки за користування кредитними ресурсами, іпотекодавець зобов'язується невідкладно укласти з іпотекодержателем відповідну додаткову угоду до цього договору.

Пунктом 17 Іпотечного договору визначено, що цей договір набуває чинності після його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Іпотекодавцем своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Сторони обумовлюють накладення заборони відчуження на предмет іпотеки.

Додатковим договором до Іпотечного договору від 10 липня 2008 року, що укладений 09 лютого 2009 року та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. п. 4 Іпотечного договору викладено в наступній редакції: Зазначена у п. 1 цього Договору квартира передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором № 05-08-И/39 від 10 липня 2008 року на суму 59 000,00 доларів США строком до 09 липня 2038 року, а також сплати процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 8,5% річних, а також комісійної винагороди за кредитним договором, неустойки за цим договором або за кредитним договором, враховуючи відшкодуванням збитків, завданих прострочкою платежів за кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог. У випадку зміни сторонами кредитного договору процентної ставки за користування кредитними ресурсами, іпотекодавець зобов'язується невідкладно укласти з іпотекодержателем відповідну додаткову угоду до цього договору.

Таким чином, додатковою угодою №1 та Додатковим договором збільшено строк виконання зобов'язання - до 09 липня 2038 року.

Також, 10 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено Договір поруки №05-08-П/39, відповідно до якого, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за Кредитним договором № 05-08-И/39 від 10 липня 2008 року, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит в розмірі 59 000,00 доларів США, зі сплатою 8,5% річних (п.1.1. Договору поруки).

Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, що поручитель свідчить, що він ознайомлений з Кредитним договором та погоджується з його умовами.

Відповідно до п. 4.4. Договору поруки, внесення змін і доповнень у Кредитний договір, внаслідок яких збільшується відповідальності поручителя, не допускається без узгодження з поручителем.

Як передбачено п.п.5.1.,5.2.,6.2. Договору поруки, порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за Кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Отже, умовами кредитного договору передбачена можливість зміни розміру ануїтентного платежу за згодою сторін, окрім цього, в договорі поруки зазначено, що поручитель ознайомлений з кредитним договором та погоджується з його умовами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що умови договорів не суперечать вимогам чинного законодавства України, також позивачами не наведено та не доведено підстав визнання договорів припиненими, а їх твердження про те, що відповідач в односторонньому порядку змінив умови кредитного договору шляхом передачі на реалізацію предмета іпотеки не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, а отже цей факт не доведено позивачами.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.ст.640-642 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, викопала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія с прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як передбачено ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.1 ст.576 ЦК України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

За правилами ч.1 ст.577 ЦК України, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

Частиною 1 ст.593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачами не надано доказів належного виконання зобов'язання за умовами п. 7.2. Кредитного договору.

Окрім цього позивачами не вказано та судом не встановлено підстав для припинення договору у відповідності до ЦК України.

Також, позивачем не надано доказів існування обставин, встановлених ч.1 ст.593 ЦК України, як підстав для визнання договору іпотеки припиненим.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба