Справа №463/4889/17
Провадження №2/463/693/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 Вячеслава Михайловича до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення останнім сплату аліментів на його користь в розмірі 500 грн. з кожного.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є непрацюючим та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1231,55 грн., яка є єдиним джерелом доходу. Його діти син ОСОБА_1 12.04.1969р.н., донька ОСОБА_2 27.01.1975р.н., син ОСОБА_3 10.12.1979р.н. та донька ОСОБА_4 02.01.1971р.н. ухиляються від надання матеріальної допомоги, хоча матеріально забезпечені та мають можливість її надавати. Він є інвалідом другої групи, не позбавлений батьківських прав та у свій час приймав участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття, залишив їм квартиру для проживання у звязку з чим має право на утримання та просить стягувати аліменти з дітей в примусовому порядку.

В судове засідання позивач, а також його представник адвокат ОСОБА_6, повноваження якого підтверджуються належною довіреністю від 18.01.2018р. не зявились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі в судове засідання не зявились повторно, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили. Відзиву на позовну заяву не скерували.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Таким чином, зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є батьком відповідачів ОСОБА_1, 12.04.1969р.н., ОСОБА_3 10.12.1979р.н. та ОСОБА_7 27.01.1975р.н., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії відповідних свідоцтв про народження (а.с.9, 10, 11) Остання, згідно копії паспорта (а.с.30, 31, 32) після одруження змінила прізвище на «Продан». Доказів про те, що позивач є батьком відповідача ОСОБА_4 суду не подано.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Обовязок повнолітніх дітей піклуватись про своїх непрацездатних батьків закріплено в ст. 51 Конституції України.

Крім того, обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання врегульовано Главою 17 Розділу ІІІ СК України.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 202 СК України, обовязок повнолітніх дітей утримувати батьків виникає за наявності двох обовязкових умов в сукупності, зокрема у випадку коли батьки є непрацездатними та у звязку з цим потребують матеріальної допомоги.

Спеціальної норми, яка б визначала обставини, за наявності яких особа вважається непрацездатною та обставини, за наявності яких особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги Глава 17 Розділу ІІІ СК України не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Нормою, яка регулює подібні відносини є ст. 75 СК України.

Згідно ч. ч. 3, 4 цієї статті, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На основі аналізу ст. ст. 75, 76 у цивільній справі № 6-3066цс15 з подібними, проте не аналогічними правовідносинами, Верховний Суд України сформулював правову позицію від 13.04.2016р., згідно з якою розяснив, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії довідки МСЕК (а.с.4), позивач є інвалідом ІІ групи загального захворювання безтерміново. Згідно копії довідки Управління ПФ в Залізничному районі м. Львова (а.с.5), отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 1231,55 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2018 року становить 1373 гривні, з 1 липня 1435 гривень, з 1 грудня 1497 гривень.

Вказане в сукупності свідчить про те, що позивач, який є непрацездатним і доходи якого не перевищують прожиткового мінімуму для відповідної категорії населення потребує матеріальної допомоги та у звязку з цим, має право на її отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 204 СК України, якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обовязок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Дочка, син можуть бути звільнені судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків.

Враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено обставин, про які наведено в ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 204 СК України, підстав для звільнення відповідачів від обовязку утримувати позивача суд не вбачає, однак враховуючи, що суду не надано доказів про те, що відповідач ОСОБА_4 є донькою позивача, в частині позовних вимог до цього відповідача належить відмовити.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Оскільки суду не подано доказів про скрутне матеріальне ставище відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як і не подано доказів про участь кожного з таких відповідачів в утриманні позивача, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів та ухвалює рішення про стягнення з таких відповідачів на користь позивача аліментів в сумі 500 грн. з кожного.

У відповідності до вимог ст. ст. 79, 191 СК України, виходячи з аналогії закону, стягнення аліментів належить присудити з дня подання позовної заяви 02.10.2017р.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, такий в рівних частках в розмірі 640 грн. належить стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282, ЦПК України, ст. ст. 7, 10, 75, 76, 79, 191, 202, 204, 205 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 (12.04.1969р.н., адреса проживання: Російська Федерація, м. Москва, вул. Краснобогатирська, 343/79) на користь ОСОБА_1 Вячеслава Михайловича (07.08.1946р.н., м. Львів, вул. Городоцька, 241-Б/24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року.

Стягувати з ОСОБА_2 (27.01.1975р.н., адреса реєстрації: м. Львів, вул. К. Левицького, 44/3) на користь ОСОБА_1 Вячеслава Михайловича (07.08.1946р.н., м. Львів, вул. Городоцька, 241-Б/24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року.

Стягувати з ОСОБА_3 (10.12.1979р.н., адреса реєстрації: м. Львів, вул. К. Левицького, 44/3) на користь ОСОБА_1 Вячеслава Михайловича (07.08.1946р.н., м. Львів, вул. Городоцька, 241-Б/24, ідентифікаційний код НОМЕР_1) аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 213,33 грн. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 213,33 грн. судового збору в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 213,33 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.