Справа № 186/466/18
Провадження номер № 2/0186/206/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька.

Просить суд дозволити малолітньому ОСОБА_3 тимчасовий виїзд разом з матір'ю ОСОБА_1 з України до Російської Федерації з 01 липня 2018 року по 01 грудня 2018 року без згоди батька ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить надати дозвіл на виїзд сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю за кордон з 01 липня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення згідно чинного законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області встановлено, що ОСОБА_1 /позивач/ та ОСОБА_2 /відповідач/ є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.2 ст.155 Сімейного Кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дітей, відповідно до законів України.

За правилами ст.3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно з ч. ч. 7,8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України" виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Відповідно до п.4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 5 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено рівність прав та обов'язків батьків у здійсненні батьківських прав.

З наведених обставин суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на тимчасове вивезення дитини узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, враховуючи позицію відповідача, суд не вбачає обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини сторін за кордон. Так само надання дозволу позивачці на виїзд неповнолітньої дитини позивача у її супроводі не порушить права дитини та відповідає її інтересам.

Враховуючи, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, суд вважає за необхідне задовольнити позов та встановити строк надання дозволу на виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька, в п'ять місяців.

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи той факт, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Брянка, Луганської області, на тимчасовий виїзд та в'їзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Брянка, Луганської області, свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Луганської області 03 квітня 2008 року (актовий запис за №122) за кордон України у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.Брянка, Луганської області, (паспорт НОМЕР_4 виданий Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 13 грудня 2007 року) з 01 липня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Брянка, Луганської області, проживаючого по АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків №НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.Брянка, Луганської області, проживаючої по АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків №НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженці м.Брянка, Луганської області, проживаючої по АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків №НОМЕР_2, з державного бюджету сплачений нею по квитанції №15720066 від 03 квітня 2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

СУДДЯ: /С.М. ДЕМИДЕНКО/