Справа № 143/400/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1021/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 рокуСправа № 143/400/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Берегового О.Ю.,

суддів Копаничук С.Г., Якименко М.М.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року ухваленого в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Погребищенського районного суду Вінницької області Марченко Л.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом ,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області померла її мати - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 22.

Після смерті матері відкрилася спадщина, яка, крім іншого, складалась із земельної ділянки, право на яку посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_2 розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» с. Довжок Погребищенського району Вінницької області.

Окрім позивачки ОСОБА_4 право на спадкування за законом мали ОСОБА_6 яка зробила відмову про прийняття спадщини, заява посвідчена в реєстрі за № 50 від 20 грудня 2012 р., та ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

Після смерті матері позивачка по справі, в передбачений шестимісячний строк успадкувала предмети домашнього вжитку, вступила в управління (володіння) спадковим майном.

Однак, оформити право власності на земельну ділянку вона не має можливості, в зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,60 в умовних кадастрових га. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Довжок, Погребищенського району Вінницької області.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку / пай / розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес» с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 217, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивачка, як єдина спадкоємиця за законом, фактично прийняла та вступила в управління спадковим майном, при цьому її майнові права підлягають захисту.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про її права ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким визнати за нею та за ОСОБА_4 право власності по 1/2 на земельну частку / пай / розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес» с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 217, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8, відтак має право на 1/2 земельної ділянки, що ввійшла до спадкового майна.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

02 травня 2018 року на адресу Апеляційного суду Вінницької області надійшов відзив ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, в якому з викладеним в апеляційній скарзі вона погодилась, просила її задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року №217 вона була власником земельної частки (паю) площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території земель КСП «Прогрес» с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 06 серпня 1952 року ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_8.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин четвертої, п'ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

За змістом статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК УРСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. Доказом цього може бути наявність у спадкоємця ощадної книжки на ім'я померлого, іменних цінних паперів, квитанцій про оплату комунальних та інших послуг, обов'язкового страхування майна та інших документів, виданих на ім'я померлого, на майно, користування, управління і розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього.

Разом з тим, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Отже, за наявності умов у спадкоємця для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги про визнання права на спадщину задоволенню не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

Однак, в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у вчиненні оформлення права на спадщину, а тому звернення позивача до суду з вказаним позовом є передчасним.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Судом не враховано, що вирішення питання про визнання права власності може бути предметом вирішення лише після звернення до належних органів та отримання відповідної їх відмови у проведенні певних дій.

Крім того, встановлено, що скаржник ОСОБА_3 претендує на спадкове майно, а саме на 1/2 спірної земельної ділянки, яка залишилась після смерті ОСОБА_5

В силу вимог статей 12, 14, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших учасників судового процесу. Кожен учасник судового процесу зобов'язаний довести ті обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На стадії апеляційного розгляду справи суд не має повноважень залучати до участі у справі осіб, яких не було залучено при розгляді справи судом першої інстанцій та замінювати неналежних відповідачів.

Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості залучити в якості відповідача ОСОБА_3 а відтак встановити обсяг прав та обов'язків скаржника, позивачів та інших спадкоємців.

Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, заявлені ОСОБА_4 про визнання права на спадкове майно до неналежного відповідача, є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому відмова в позові з наведеної підстави не позбавляє заінтересованих осіб права на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав до осіб, які ці права порушують, не визнають або оспорюють.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_3, а також позивач у поданому відзиві, ставлять питання про визнання за ними права власності по 1/2 частки земельної ділянки / паю / розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності ксп «Прогрес» с. Довжок, Погребищенського району, Вінницької області, право на яку згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Погребищенської районної державної адміністрації від 24 вересня 1996 року № 217, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однак, згідно із положенням ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, оскільки підстави апеляційної скарги, щодо права ОСОБА_3 на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 п.п. 1,4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення позову без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково .

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: О.Ю. Береговий