Справа №: 398/539/18
провадження №: 2/398/1185/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" грудня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Михно О.Л. розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради, виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом надання йому систематичних побачень з донькою у 2-гу та 4-ту суботу місяця та в день народження доньки з правом зміни часу та днів побачень батька з дитиною за взаємною згодою батьків та з урахуванням інтересів дитини.

Позов мотивує тим, що з 22.03.2006 року по 16 вересня 20101 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області шлюб розірвано. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька постійно проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1. Після того як вони з ОСОБА_2 вирішили розлучитися, відповідач всілякими способами перешкоджає їх спілкуванню з дитиною, останні місяці телефонував до відповідача з метою домовитись про час, коли він може спілкуватися з дитиною, але у відповідь отримував відмову. При цьому жодних вагомих причин і мотивів відповідач не повідомляла. Він неодноразово приходив за адресою відповідача та доньки з метою побачитись з дитиною, поспілкуватись з нею, але відповідач жодного разу не відчинила двері, будучи при цьому вдома. З цього приводу він змушений був звернутись до виконкому Олександрійської міської ради Кіровоградської області з метою захисту прав дитини. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №594 від 02.10.2017 року «Про участь у вихованні дитини» вирішено визнати участь батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4, встановивши йому можливість побачень з дитиною 2 та 4 суботу місяця, з правом зміни часу та днів побачень батька з дитиною за взаємною згодою батьків з урахуванням інтересів дитини. Він має постійну роботу, жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Створення перешкод у спілкуванні з дитиною порушує тільки його права як батька, що порушує права та суперечить інтересам дитини.

23.03.2018 року через канцелярію суду надійшли пояснення від представника органу опіки та піклування про те, що комісією з питань захисту прав дитини винесене рішення про участь батька у вихованні дитини та встановлена можливість побачень з дитиною.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, пояснив, що спілкування батька з дитиною буде тільки на користь дитині, позивач дійсно з 11,06.2018 року по теперішній час перебуває на заробітках в Польщі, зі слів позивача представнику відомо, що в 2018 році позивач бачив доньку тільки 3-4 рази, одного разу позивач сам не зміг прийти у встановлений рішенням виконкому день, бо працював, другий раз - отримав відмову у спілкуванні від відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, зазначила, що позивачем не надано жодних доказів того, що вона створює перешкоду у спілкуванні позивача з донькою, пояснила, що вона перешкод у спілкуванні позивача з донькою ніколи не створювала, в період з винесення рішення про встановлення днів спілкування до подачі позовної заяви, тобто з жовтня 2017 року по лютий 2018 року дитина не бачилася з батьком з об'єктивних причин тільки три рази, а саме: перший раз -на почату листопада 2017 через те, що дитина хворіла, другий раз - наприкінці листопада 2017 року через те, що сам позивач не з'явився у визначений рішенням органу опіки та піклування день та не зателефонував, причин не повідомив, третій раз - в грудні 2017 року, оскільки дитина сама не схотіла йти гуляти з батьком. Останній раз позивач бачився з дитиною в лютому 2018 року, до січня 2018 року позивач бачився з донькою майже кожного тижня, після цього позивач жодного разу не приходив, ініціативи про зустріч та спілкування з дитиною не проявляв, з травня 2018 року позивач перебуває у Польщі, вони спілкуються за допомогою мережі Інтернет, відповідач не заперечує проти спілкування доньки з позивачем післяя його приїзду в Україну.

Представник Служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, рішення виконавчого комітету від 02.10.2017 року №694 «Про участь у вихованні дитини» підтримує в повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника.

Допитана в судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 надала показання, відповідно до яких вона мешкає з матір'ю та двома молодшими братами, навчається в п'ятому класі, з батьком спілкується, але останнім часом дуже рідко, батько зазвичай телефонує матері та домовляється про зустріч в вихідні, сама вона до батька не ходить, бо ще мала, батько приходить, забирає її та вони йдуть гуляти, в кінці 20187 року до лютого 2018 року вона два рази не схотіла бачитися з батьком, перший раз - коли в неї був поганий настрій та вона нікуди не хотіла йти, другий - коли на вихідні захотіла поїхати в село до бабусі, де в неї багато друзів. Зараз батько знаходиться на заробітках у Польщі, телефонує матері, мати передає вітання від батька, жодного разу мати не заперечувала проти її зустрічей з батьком, не налаштовувала її проти батька, не перешкоджала тощо.

Вислухавши думку учасників, показання свідка, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази з точки зору належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім'ї, родини.

Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.03.2006 року, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2010 року розірвано..

Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3..

Відповідно до характеристики, виданої Головою квартального комітету №34 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 за період проживання з негативного боку себе не проявив, скарг від сусідів не було. Згідно довідки №69 від 10.02.2017 року виданої Комунальним закладом «Олександрійська психіатрична лікарня» ОСОБА_1, 1986 р.н. за допомогою не звертався. Згідно довідки №48 від 10.02.2017 року ОСОБА_1 на диспансерному обліку не значиться, обов'язковий профнаркоогляд проходив.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради №594 від 02.10.2017 року ОСОБА_1 визначено участь у вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши йому можливість побачень з дитиною ІІ і ІV суботи місяця з правом зміни часу та днів побачень батька з дитиною за взаємною згодою батьків та з урахуванням інтересів дитини. (а.с.11).

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлений обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання дитини та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Позивач в позові зазначив, що відповідач чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою незважаючи на рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 02.10.2017 року № 594, яким встановлено порядок участі батька у вихованні дитини.

Однак, як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч.2 ст.15 цього ж Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проте, позивачем в позовній заяві та доданими доказами та представником позивача під час судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами факту перешкоджання відповідачем спілкуванню дитини з батьком, оскільки показаннями відповідача та дитини підтверджується факт того, що зустрічі батька з дитиною після винесення рішення органом опіки та піклування та до звернення до суду відбувалися з інших, ніж небажання та перешкоди відповідача спілкуванню батька з донькою, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_1), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Олександрійської міської ради (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ), виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Коліуш Г.В.