РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Палінчака О.М.

при секретарях Козельській Г.В.

та ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення 104 000 грн. за невиконання умов Договору про на-міри. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20 квітня 2018 року між нею та відповідачем, яка діяла від імені свого чоловіка ОСОБА_6 (дові-реність від 11.08.2017 № 2198) було укладено Договір про наміри, за яким від-повідач, як продавець, мала намір продати земельну ділянку, яка знаходиться у с. Лісові Гринівці Хмельницького району, а позивач мала намір його придбати за 884 000 грн., що еквівалентно 34 000 доларів США. Кінцева дата укладення договору купівлі-продажу визначена як 25 травня 2018 року. В рахунок забезпечення укладення у майбутньому договору купівлі-продажу позивачем передано відповідачу 52 000 грн. Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання щодо продажу майна, тому повинна повернути отримані кошти, а також з урахуванням правил, визначених п. 4.2 Договору про наміри - 52 000 грн. неустойки.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення по-зовних вимог заперечили.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

В ході судового розгляду встановлено, що 20 квітня 2018 року між сторонами було укладено Договір про наміри. Згідно п.п. 1.1. та 2.1 указаного договору сторони зобовязалися не пізніше 25 травня 2018 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться у с. Лісові Гринівці Хмельницького району, за 884 000 грн. З метою забезпечення укладення відповідного договору ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 52 000 грн., як гарантійну суму.

Також установлено, що у визначений договором про наміри строк договір купівлі-продажу укладений не був.

Пунктом 4.2. Договору про наміри визначено, що у разі неукладення договору купівлі-продажу в строк до 25.05.2018 року з причин, залежної від ОСОБА_4 вона зобов'язується повернути гарантійну суму, а також сплатити ОСОБА_2 неустойку у розмірі гарантійної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредито-рові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання, а також може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки, який би за своєю фо-рмою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не був укладений, а сторони лише висловили намір укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 52 000 гривень є авансом, який підлягає поверненню позивачу, а отже позовні вимоги в частині стягнення відповідних коштів підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки за неукладення 25.05.2018 року договору купівлі-продажу земельної ділянки судом враховуєть-ся наступне. Частиною 1 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен переда-ти кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 635 ЦК України договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

В ході судового розгляду встановлено, що Договір про наміри від 20.04.2018 року не містить відповідного волевиявлення сторін, щодо надання йому сили попереднього договору. Окрім того, в супереч положенням абз. 4 ч. 1 ст. 635 ЦК України, він не відповідає формі встановленої для основного договору купівлі-продажу земельної ділянки - письмова форма та підлягає нотаріальному посвідченню (ч.1 ст. 657 ЦК України). Таким чином договір про наміри від 20.04.2018 року не накладає ніяких зобовязань на його сторін, а отже вимога про стягнення 52 000 грн. неустойки за його невиконання є безпідставною та необґрунтованою.

Судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог, в порядку передбаченому ст.141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 520 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 12, 18, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 546, 549, 570, 635 та 657 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на ко-ристь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адре-сою: АДРЕСА_1) 52 000 грн. попередньої оплати в рахунок суми за неукладеним 25.05.2018 року договором купівлі-продажу.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 520 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеля-ційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення судового рішення.

Суддя: О.М. Палінчак