Справа № 524/1180/18
Провадження №2/524/1224/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в особі Департаменту освіти, третя особа - Управління дошкільної освіти, кадрової та організаційно-фінансової роботи про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому просила зобов'язати Департамент освіти Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради зарахувати трудовий стаж роботи ОСОБА_1 з 06.01.1983 по 31.08.1998 на посаді музичного працівника, як педагогічному працівнику в дитячому закладі №43 міста Кременчука, що дає право на пільгову пенсію за вислугою років.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.01.1983 вона була прийнята на роботу у дитячий садок №43 Харківського тресту «Промтехмонтаж-1» на посаду музичного працівника, де працювала до 31.08.1998. Готуючи документи для призначення пенсії за віком, вона звернула увагу на те, що в трудовій книжці та в наказі про прийняття на роботу в дитячий садок №43 Харківського тресту «Промтехмонтаж-1» її посаду було записано, як «музичний працівник», а не «музичний керівник». На даний час, згідно переліку посад педагогічних працівників, що дають право на пільгову пенсію за вислугою років, посада «музичний працівник» відсутня. 08.02.2018 вона звернулась до відповідача із заявою про зарахування стажу роботи з 06.01.1983 по 31.08.1998, як педагогічному працівнику в ДНЗ №43 міста Кременчука. 20.02.2018 листом Департамент освіти повідомив їй про можливість звернення до суду за захистом порушеного права відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
ІІІ. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач надіслав суду відзив на позов, у якому повідомив, що заперечує проти позову. Зазначив, що до повноважень Департаменту освіти та управління дошкільної освіти, кадрової та організаційно-фінансової роботи не входить питання прийому на роботу та звільнення працівника дошкільних навчальних закладів, а також зарахування їм трудового стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугою років, як педагогічним працівникам, у зв'язку з чим Департамент освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради не є належним відповідачем у справі. Відповідач також зазначив, що Автозаводський районний відділ освіти виконавчого комітету Автозаводської районної ради народних депутатів м. Кременчука, на балансі якого з 01.08.1991 перебував ясла-садок 43, не був правонаступником тресту «Промтехмонтаж-1».
Третя особа надіслала суду пояснення на позов, в яких зазначила, що проти задоволення позову заперечує.
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що 06 січня 1983 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду музичного працівника в ясла-садку №43 Харківського тресту «Промтехмонтаж-1». На підставі рішення №877 Автозаводського райвиконкому від 18.07.1991 «Про передання ясла-садка №43 треста «Промтехмонтаж-1» на баланс району» внесено запис до трудової книжки позивача про те, що останню слід вважати музичним працівником дошкільного навчального закладу Автозаводського районного відділу освіти. 31.08.1998 на підставі п.5 ст.36 КЗпП України ОСОБА_1 звільнена у зв'язку із переведенням до ДНЗ №11 Автозаводського районного відділу освіти. Вказані обставини не заперечувались сторонами, підтверджуються записами трудової книжки серії БТ-І №3481306 та показаннями допитаних свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Довідкою Департаменту освіти Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області підтверджено, що відповідно тарифікаційних списків на педагогічних працівників ДНЗ №43, в період 1991-1994 ОСОБА_1 протарифікована за посадою музичного працівника, з 01.09.1995 по дату звільнення протарифікована за посадою музичного керівника(а.с.14, 56-61).
В Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Аналогічні за змістом положення також закріплюються в Конституції України. Зокрема, в ст.55 Основного Закону визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В своєму рішенні від 25 грудня 1997 року по справі N 9-зп за конституційним зверненням громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води)Конституційний Суд України вказав, що Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов'язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Частина перша статті 55 Конституції України відповідає зобов'язанням України, які виникли, зокрема, у зв'язку з ратифікацією Україною Міжнародного пакту про громадянські та політичні права ( 582-12), Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 1950 рік) ( 995_004 ), що згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави(ч.1 ст.2 ЦПК України).
В ч.1 ст.4, ст.5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
В ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, право на пенсію за вислугу років надає робота в дошкільних навчальних закладах на посадах музичних керівників.
За приписами п. 3 Положення про дошкільний навчальний заклад затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2003 № 305, відповідно до потреб громадян створюються такі дошкільні навчальні заклади, зокрема ясла-садок - для дітей віком від двох місяців до шести (семи) років, де забезпечуються їх догляд, розвиток, виховання та навчання.
VІ.ОЦІНКА СУДУ
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказувала на те, що вона має намір звернутись до органів Пенсійного фонду України за призначенням пільгової пенсії за вислугою років і у зв'язку із цим необхідно зобов'язати відповідача зарахувати їй стаж роботи з 06.01.1983 по 31.08.1998. В судовому засіданні 23.10.2018 позивач повідоми суду про те, що вона звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пільгової пенсії.
Аналізуючи зміст міжнародних та національних норм щодо права особи на звернення до суду, суд відзначає, що судовому захисту підлягають не всі без виключення права та інтереси особи, а лише ті, які на момент такого звернення вже є порушеними, оспорюваними або невизнаними. Тобто, на момент звернення до суду із відповідними вимогами, порушення права повинно бути реальним. Суть судового рішення за результатами вирішення спору полягає у відновленні порушених прав, свобод та інтересів особи, яка звертається за захистом.
Разом із тим, суд наголошує на тому, що позивачем не було надано суду доказів, які б свідчили про порушення її права на пенсійне забезпечення або іншого права, визначеного як актами міжнародного права, так і національного права. Суд відзначає, що на момент звернення позивача із даним позовом, остання до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначенням пільгової пенсії за вислугою років не зверталась. Станом на день ухвалення рішення суду, позивачем також не було отримано відмову у призначенні пенсії за вислугою років.
На думку суду, викладені позивачем та його представником доводи на обґрунтування своїх вимог свідчать лише про можливе порушення права позивача на пенсійне забезпечення.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що зарахування періоду роботи до пільгового стажу проводиться органами Пенсійного фонду України під час розгляду заяв про призначення пенсії.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в особі Департаменту освіти про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць