ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

м. Харків

Справа № 643/4568/18

Провадження № 22-ц/818/352/18

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року у складі судді Короткого І.П.

у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області

про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

17.04.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом у якому, з урахуванням учтонень, просив звільнити квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного постановою Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про арешт майна та оголошенн заборони на його відчуження у виконачому провадженні № АА 501635 від 01.04.2010 року.

Обгрунтовуючи позов, ПАТ «Укрсоцбанк» вказував, що 27.08.2007 року за умовами кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 47200 доларів США на строк до 10.08.2014 року.

В порядку забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань сторони улали в

той же день 27.08.2007 року Іпотечний договорі №831/4/27/31/7-201 за умовам якого ОСОБА_2 передав банку в іпотеку належну йому на праві приватної власності трикімнтану квартиру АДРЕСА_1.

Зазначене обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване у Державному реєстрі іпотек.

При вжитті заходів погашення заборгованості за кредитним договором та намаганні звернути стягнення на предмет іпотеки банком отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєектів нерухомого майна про існування перешкоди для звернення стягнення на предмет іпотеки у виді постанови Московського ВДВС від 01.04.2010 року про арешт спірної квартири.

Посилаючись на пріоритетне право обтяження та набуття позивачем 18.04.2018 року прав власності на предмет іпотеки, ПАТ «Уксоцбанк» просило звільнити квартиру від арешту, накладеного постановою державного виконавця.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 10 травня 2018 року за вказаним позовом ПАТ «Укрсоцбанку» відкрито провадження, надано строк 15 днів відповідачу та третім особам для подання пояснень і призначено розгляд цивільної справи у судовому засіданні.

По суті спір у передбачений законом строк не вирішено, розгляд справи необноразово відкладався.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без розгляду

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить ухвалу суду від 31.07.2018 року скасувати, вважаючи її незаконною та необгрунтованою, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» вказує, що суд першої інстанції помилково вважав, що є підстави для залишення позову без розгляду, що представник завчасно повідомив суд про неможливість явки в судове засідання і просив відкласти розгляд справи.

Відповідача ОСОБА_2 та Московський ВДВС відзив на апеляційну скаргу не надали, про своє відношення до апеляційної скарги і ухвали суду не повідомили, хоча мали достатньо часу для вчинення цих процесуальних дій, зважуючи на отримання ухвали апеляційного суду і копії апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_2 - 25.09.2018 року, а третьою особою Московським ВДВС - 26.09.2018 року.

Зважуючи на приписи ст.ст. 370, 371 ЦПК України та вид оскарженого оскарженого позивачем судового рішення, апеляційний суд розглядає справу на підставі наявних у справі письмових доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи на 12.07.2018 року та 31.07.2018 року, повторно не з'явився в судове засідання, що причини неявки представника є неповажними.

Однак з вищенаведеними висновками колегія суддів суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, призначене на 12.07.2018 року, ПАТ «Укрсоцбанк» було повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в розписці представника банку Григорішина В.І. (а.с.62).

Матеріали справи не містять розписки про вручення позивачу судової повестки про наступне судове засідання, призначене на 31.07.2018 року, хоча опосередковано про обізнаність представника позивача з новою датою призначення справи до розгляду свідчить отримана судом 26.7.2018 року заява представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Григоришина В.І. про відкладення розгляду справи 31.07.2018 року у зв'язку з перебуванням представника банку у щорічній відпустці (а.с. 70-73).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд обгрунтовано, у відповідності з фактичними обставинами справи посилався в ухвалі на повтрону неявку в судові засідання.

Разом з тим, з зазначенням в ухвалі про належне повідомлення позивача про розгляд справи 31.07.2018 року можна лише здогадуватися з огляду на подану до суду 26.07.2018 року заяву представника позивача з проханням відкласти розгляд справи з посиланням на його знаходження у щорічній відпустці з 30.07.2018 року, оскільки розписка, передбачена ч.2 ст.130 ЦПК України, в матеріалах справи відсутня.

Крім того, суд не обгрунтував свій висновок в ухвалі від 31.07.2018 року про оцінку ним зазначеної представником позивача причину неявки як не поважну.

Поряд з цим обставини справи свідчать про очевидну непропорційність відношення суду до оцінки здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання ними процесуальних обовязків.

Так, поза увагою суду та без належного реагування залишилось:

-невиконання відповідачем ОСОБА_2 та третьою особою Московським ВДВС покладених на них законом ( ч.2 ст.43 ЦПК) і ухвалою суду від 10 травня 2018 року обовязок подати до суду в 15-денний строк писмьові пояснення щодо їх відношення до позовної заяви та усі наявні у них докази;

-неявка належним чином повідомленого судовою повісткою (а.с.39) відповідача ОСОБА_2 в судове засідання 24.05.2018 року і неповідомлення суду про причини його неявки;

-неповідомлення старшим державним виконавцем Московського ВДВС ОСОБА_5 даних про суд і справу через зайнятість у розгляді якої вона, начебто, не має змоги зявитися в судове засідання 24.05.2018 року (до її клопотання про перенесення судового засідання (а.с.41) копія відповідної судової повістки також не долучена);

-неявка в судове засідання 05.07.2018 року належним чином повідомленого (а.с.50) представника Московського ВДВС і неповідомлення про причини неявки, про причини триваючого ненадання суду письмових пояснень та доказів;

-неявка в судове засідання 12.07.2018 року відповідача ОСОБА_2, який відповідності до ч.5 ст.130 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, зважуючи на розписку його адвоката (а.с.47) та неповідомлення ним про причину неявки; (а.с.61);

-неявка в судове засідання 12.07.2018 року належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи представника Московського ВДВС, неповідомлення про причину неявки, ненадання письмовмих пояснень (а.с.65, 69);

-неподання відповідачем ОСОБА_2 чи його представником адвокатом ОСОБА_6 письмових пояснень (визнання позову чи письмових заперечень на позов) з урахуванням заяви позивача від 21.06.2018р. про зміну підстав позову про звільнення майна з-під арешту, хоча у звязку з цим адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.07.2018 просив суд відкласти розгляд справи (а.с.61,64-76).

Зважуючи на таке терпляче відношення суду до недобросовісного виконання процесуальних обов'язків відповідачем, його представником та третьою особою, позивач мав обґрунтовані сподівання на відповідне порозуміння суду щодо вказаних ним у клопотання про відкладення розгляду справи поважності причин його неявки в судове засідання 31.07.2018 року та мав обґрунтоване сподівання на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Надаючи оцінку тривалості розгляду справи судом першої інстанції необхідно врахувати, що в попереднє засідання, крім зазначених в ухвалі суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» за викликом суду з'являвся, а розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з неявкою відповідача, його представника та третьої особи, а також невжиттям судом заходів організаційного та процесуального характеру до вказаних учасників.

Однак, попри ці обставини, суд першої інстанції не скористався наданими ч. ч .2 і 3 ст. 223 ЦПК України повноваженнями, а відразу вирішив залишити позову заяву без розгляду.

Надаючи оцінку усім обставинам справи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про незабезпечення судом першої інстанції при розгляді справи досягнення завдання та основних засад цивільного судочинства та про порушення судом норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 31 липня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина