н/п 2/490/2876/2018 Справа № 490/5916/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

за участі секретаря Кваші С.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визначення часток та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0327 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена гірка,2, кадастровий номер :03:030:0015, а саме визначити, що частка ОСОБА_5, померлого 30 березня 2017 року, складає 1/2 частки, частка ОСОБА_2 1/2 частки. Також, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частки вищевказаної земельної ділянки у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 30 березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що на земельній ділянці по вул. Зелена гірка (колишня вул. Петрова), 2 в м.Миколаєві розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який раніше належав матері померлого чоловіка.

Після смерті матері ОСОБА_5 та ОСОБА_2 отримали у спадщину у рівних частках по ? житловий будинок № 2 по вул.Зелена гірка у м.Миколаєві, а 04 травня 2018 року було зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 спірну земельну ділянку за вищевказаною адресою на праві спільної сумісної власності.

Після смерті чоловіка ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Зелена гірка,2 у м.Миколаєві та ? частки земельної ділянки площею 0,0327 га, кадастровий номер :03:030:0015, за вказаною адресою. Але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку у звязку з тим, що земельна ділянка передана у спільну сумісну власність (без визначення часток).

Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

30 березня 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31 березня 2017 року, запис № 278, виданого Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області.

Позивач звернулась до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка та отримала 11 жовтня 2017 року свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстроване в Реєстрі за № 2-592 (спадкова справа № 377/2017), на ? частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під номером 2 по вул.Зелена гірка у м.Миколаєві, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 січня 2011 року.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 22780231, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №100065570 від 11.10.2017 року.

Тобто, позивач є власником ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під номером 2 по вул.Зелена гірка у м.Миколаєві.

Власником ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд під номером 2 по вул.Зелена гірка у м.Миколаєві також є ОСОБА_2, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 29701229 від 18.04.2011 року (номер запису 14819 в книзі 82).

Пунктом 2 рішення Миколаївської міської ради № 9/30 від 12 жовтня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 327 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Петрова (стара назва вулиці Зелена гірка),2.

На підставі зазначеного рішення Миколаївської міської ради спірну земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 26003697, вид спільної власності: спільна сумісна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 122849749 від 04.05.2018 року.

Отже земельна ділянка площею 0,0327 га, розташована за адресою: м.Миколаїв, вулиця Зелена гірка,2, кадастровий номер :03:030:0015, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2

За зверненням позивачки, яка є спадкоємцем першої черги за законом, про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки зазначеної земельної ділянки, їй було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 червня 2018 року та рекомендовано звернутись до суду.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частиною 1 статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 4 статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час смерті ОСОБА_5) встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з приписами статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що частка ОСОБА_5 у праві власності на житловий будинок по вул.Зелена гірка,2 у м.Миколаєві складала ? частки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, а саме: частки співвласників земельної ділянки площею 0, 0327 га, що розташована за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена гірка,2, є рівними, тобто по ? частки, та за позивачем необхідно визнати право власності на ? частку зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 18, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0327 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена гірка,2, кадастровий номер :03:030:0015, а саме визначити, що частка ОСОБА_5, померлого 30 березня 2017 року, складає 1/2 частки, частка ОСОБА_2 1/2 частки.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0327 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м.Миколаїв, вул.Зелена гірка,2, кадастровий номер :03:030:0015, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 30 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3;

ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Повний текст рішення складено 20.11.2018 року.

Суддя Центрального районного суду

м.Миколаєва ОСОБА_8