АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року м. Одеса

справа №511/885/16ц

провадження №22-ц/785/1693/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_2,

представники позивача-ОСОБА_3,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12»,

представник відповідача - ОСОБА_4,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Прокредитбанк»,

представник третьої особи - ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12» на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року у складі судді Панчука А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12» (далі-ТОВ «Справедливість-12»,товариство) звернулось до суду із заявою про заміну його, як боржника у виконавчому провадженні, на товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансвагонсервіс» (далі-ТОВ «Укртрансвагонсервіс»).

Заявник зазначав, що за договором про переведення заборгованості від 12 травня 2017 року, укладеним між ним та ТОВ «Укртрансвагонсервіс», останнє стало новим боржником за кредитними зобов'язаннями, що були предметом розгляду у справі № 511/885/16-ц.

Посилаючись на ст.520 ЦК України товариство просило задовольнити його заяву (т.1а.с.186).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року у задоволенні заявиТОВ «Справедливість-12» відмовлено (т.1а.с.206).

Ухвала суду мотивована тим, відповідно до правил ст.520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом, проте ОСОБА_2 свою згоду на заміну ТОВ «Справедливість-12» іншим боржником не надала.

В апеляційній скарзіТОВ «Справедливість-12» просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Неправильність ухвали суду обґрунтовано порушенням судом першої інстанції норм процесуального права (т.1а.с.208).

Зокрема, апелянт вказав, що суд першої інстанції:

-у відсутності сторін не дослідив відбулося чи не відбулося переведення боргу;

-не залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимогПАТ «Прокредитбанк»;

-помилково вважав, що у разі задоволення заявиТОВ «Справедливість-12» будуть порушені права ОСОБА_2;

-безпідставно вважав, що боржник не погасив заборгованість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_7просить у її задоволенні відмовити з тих підстав, що ОСОБА_2 свою згоду на заміну ТОВ «Справедливість-12» іншим боржником не надавала та не має такого наміру, що інші доводи апеляційної скарги не відповідають обставинам справи.

Позивач та його представник, а також представникПАТ «Прокредитбанк», які належним чином сповіщені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність (а.с.141-143).

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «Справедливість-12, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.378 ЦПК України 2004 року, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За змістом ст. 37 ЦПК України 2004 року у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміна особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 листопада 2016 року у цивільній справі № 511/885/16-ц., яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року залишено без змін, позов ОСОБА_2 до ТОВ «Справедливість-12»,треті особи:ПАТ «Прокредитбанк», ОСОБА_6, про стягнення заборгованості по кредиту в порядку регресу задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Справедливість-12» на користь ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору в порядку регресу в розмірі 1 609 141,06 грн. і судові витрати в розмірі 7 000 грн.(т.1а.с.109,169-171).

У липні 2017 року ТОВ «Справедливість-12» звернулось до суду із заявою про заміну його, як боржника у виконавчому провадженні, на ТОВ «Укртрансвагонсервіс», зазначивши учасниками процесу позивача ОСОБА_2 та третю особу без самостійних вимог ПАТ «Прокредитбанк» (т.1а.с.186).

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 липня 2017 року відкрито провадження у справі за заявою ТОВ «Справедливість-12» про заміну боржника (т.1а.с.192).

Таким чином, немає підстав вважати, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі в якості третьої особи ПАТ «Прокредитбанк».

Сам по собі факт відсутності в матеріалах справи даних про сповіщення зазначеної третьої особи про час і місце розгляду справи, не може бути підставою для скасування ухвали суду, яка ПАТ «Прокредитбанк» не оскаржена.

Крім того, будучі обізнаним про наявність апеляційної скарги ТОВ «Справедливість-12» ПАТ «Прокредитбанк» свого ставлення до неї не висловило та просило її розглянути у відсутності його представника (т.2а.с.9,12,30).

Колегія суддів також зазначає, що своїй заяві ТОВ «Справедливість-12» не зазначило в якості учасника цивільного процесу ТОВ «Укртрансвагонсервіс», що відповідно до правил ч.6ст.367 ЦПК України позбавило апеляційний суд допустити представника останнього до участі в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із договору про переведення заборгованості, укладеному 12 травня 2017 року між ТОВ «Справедливість-12» та ТОВ «Укртрансвагонсервіс» останнє стало новим боржником за кредитними зобов'язаннями, що випливають з кредитного договору № FW 504735 від 26 грудня 2013 року (т.1а.с.187).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року встановлено, що ТОВ«Справедливість-12» отримало від ПАТ «Прокредитбанк» на підставі кредитного договору від 26 грудня 2013 року № FW504735 кошти в сумі 1 300 000 грн.

Зобов`язання по кредиту ТОВ « Справедливість -12» не виконувалися.

Тому, з метою недопущення не виконання зобов`язань по погашенню сум кредиту та відсотків за користування коштами, зобов'язання по кредиту були виконані поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в повному обсязі, а саме в сумі 1 341 633,5 грн.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що інший поручитель ОСОБА_6, згідно договору №1 від 17 березня 2016 року про відступлення права вимоги, відступив право вимоги ОСОБА_2 та таким чином лише остання має право вимоги зазначених вище коштів з ТОВ «Справедливість-12» (т.1а.с.30-32,169-171).

ОСОБА_2 в договірні відносини з ТОВ «Справедливість -12» не вступала, свою згоду на заміну зазначеного товариства, як боржника,на іншого боржника (ТОВ «Укртрансвагонсервіс») не надавала.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ч.1 ст.510 ЦК України встановлено, що сторонами в зобов'язанні є боржник і кредитор.

Отже, зобов'язання є правовідношенням між конкретно визначеними особами-сторонами зобов'язання.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов'язанні, однак установлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб.

Зокрема, заміна кредитора за загальним правилом здійснюється без попередньої згоди боржника, оскільки не впливає на правове становище боржника, для якого неважливо, яка саме особа має здійснити виконання, зокрема сплатити кошти (ст.ст.512, 516 ЦК України).

Разом з тим закон установлює обмеження на заміну боржника в зобов'язанні поза волею кредитора.

Згідно з ст.520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Норма ст.520 ЦК України має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов'язання внаслідок заміни особи боржника.

Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора.

Отже, для заміни боржника в зобов'язанні необхідна воля кредитора щодо відсутності заперечень проти покладення обов'язку первісного боржника на іншу особу.

Чинним законодавством установлено тільки форму правочину щодо заміни боржника в зобов'язанні-цей правочин учиняється в такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов'язання (ст.ст.513, 521 ЦК України). Водночас форми надання згоди кредитором щодо заміни боржника в зобов'язанні законом не передбачено.

Наведене дає підстави для висновку про те, що для заміни боржника в зобов'язанні істотне значення має не форма виразу волі кредитора, а наявність відповідної волі, що й вимагається згідно з приписами ст.520 ЦК України.

Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові №922/1029/16 від 26 квітня 2017 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Справедливість-12», суд першої інстанції правильно виходив із того, що договір про переведення заборгованості від 12 травня 2017 року, укладений між ТОВ «Справедливість-12» та ТОВ «Укртрансвагонсервіс» без згоди ОСОБА_2Л.(кредитора), а тому заявником не надано належні та допустимі докази на підтвердження матеріального правонаступництва, що є його процесуальним обов'язком (ст.ст.12,81 ЦПК України).

Таким чином оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення п.1ч.1ст.374 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Справедливість-12» залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області: Г.Я.Колесніков