Єдиний унікальний номер №440/347/18
Провадження № 2-о/440/34/2018
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

17 травня 2018 р. м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Орган опіки та піклування Буської РДА(районне управління праці і соціального захисту населення) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду у межах окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, що він здійснює постійний догляд своєї бабці, яка є похилого віку та дідуся, який є інвалідом І групи, підгрупа «Б» загального захворювання, інвалідність встановлено пожиттєво, потребує постійного стороннього догляду, оскільки прикутий до ліжка.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано: при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови, п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» де вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК ( ЦПК 2017 року ст.186 ч.1), а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній.

Як зазначено у заяві, встановлення даного факту заявнику необхідно для відстрочки від призову на військову службу. Заявник вказує, що він звертався з даним питанням в районне управління праці і соціального захисту населення Буської РДА, однак йому було рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту що має юридичне значення. До матеріалів заяви не долучено, а ні письмової заяви, з якою міг би звертатися заявник у відповідний орган, а ні письмової відмови вищевказаного органу. З такою заявою заявник не звертався, що він зобовязаний зробити, а тільки після такої відмови він може звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства і до окружного адміністративного суду в порядку КАС України.

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Так, заявник фактично просить встановити факт оформлення постійного догляду за особами, які його потребують, оскільки це йому необхідне для відстрочки від призову на військову службу. В даному випадку є спір про право, який розглядається у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій, чи бездіяльності.

Таким чином, заявник не позбавлений можливості подати адміністративний позов до окружного адміністративного суду в установленому законом порядку після відмови органу у наданні права оформлення постійного догляду за особами, які його потребують.

Тому заява про встановлення такого факту не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ст. ст. 294 ч. 3 і 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 3 ст. 294, п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Орган опіки та піклування Буської РДА(районне управління праці і соціального захисту населення) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова