БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2141/16-ц
провадження № 2-др/361/12/18
28 листопада 2018 р. м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Петришин Н.М.,
за участю секретаря Плиси В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-
У листопаді 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання просить ухвалити додаткове рішення у справі № 361/2141/16-ц про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у загальній сумі 7425,80 грн. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилається на те, що під час розгляду цивільної справи № 361/2141/16-ц позивачем понесені наступні судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4134 грн., судовий збір за три клопотання про забезпечення доказів у розмірі по 275,60 грн. (275,60 грн. х 3 = 826,80 грн.), судовий збір за клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи у розмірі 320 грн., оплата проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 2145 грн., всього позивачем понесено судових витрат на загальну суму 7425,80 грн. Ухвалюючи 04 вересня 2018 року рішення, Броварським міськрайонним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, тому позивач просить ухвалити додаткове рішення та вирішити дане питання.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не з'явилася, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій зазначила, що заяву про ухвалення додаткового рішення підтримує у повному обсязі та просить проводити судове засідання без її участі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлявся належним чином. До початку судового засідання його представник ОСОБА_4 надав письмові заперечення, в яких не погодився із розміром судових витрат, які позивач просить стягнути із відповідача та просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про поділ судових витрат між сторонами пропорційно до розміру задоволеної частини вимог.
Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як передбачено ч.1,2,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно із ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов'язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
За змістом ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено частково. Однак, ухвалюючи дане рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що при ухваленні рішення 04.09.2018 р. судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Так, судом встановлено, що у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд: виділити у власність відповідача двоповерховий будинок АДРЕСА_1, оціночною вартістю 786 600 грн., автомобіль марки «KIA» модель «Carenc», 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, оціночною вартістю 262 200 грн., грошові заощадження у розмірі 8500 дол. США та 1250 євро, які відповідно до курсу НБУ становлять 222 870 грн. та 37 312,50 грн.; стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно, що у загальному розмірі становить 784 582,50 грн. Також, у позовних вимогах ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача судові витрати.

Із матеріалів справи вбачається, що за пред'явлення вищевказаних вимог, які є майнового характеру, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4134 грн., про що свідчить оригінал квитанції від 25 квітня 2016 року (а.с. 17 у І-му томі).

Також, матеріалами справи встановлено, що у процесі розгляду справи стороною позивача подавалися: два клопотання про забезпечення доказів, які оплачені судовим збором по 275,60 грн. за кожне клопотання (а.с. 97-101 у І-му томі); два клопотання про призначення оціночно-будівельної експертизи, які оплачені судовим збором у розмірі 275,60 грн. (а.с. 158 у І-му томі) та 320 грн. (а.с. 185 у І-му томі). Зі змісту вказаних клопотань вбачається, що вони стосуються позовних вимог про поділ будинку та грошових коштів.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2017 року за клопотанням сторони позивача позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про поділ житлового будинку АДРЕСА_1 та грошових заощаджень залишено без розгляду (а.с. 247 І-го тому).

Згідно із ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Із аналізу вищевказаної норми закону вбачається, у випадку залишення позовної заяви без розгляду за заявою (клопотанням) позивача, сплачені судові витрати останньому не повертаються.

За таких обставин, судові витрати, які сплачені позивачем за вимоги про поділ житлового будинку та грошових заощаджень, позивачу стороною відповідача не можуть бути відшкодовані, оскільки за бажанням та клопотанням позивача такі вимоги залишені без розгляду.

Щодо решти суми судових витрат суд вважає, що такі витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача з огляду на наступне.

Як вбачається із резолютивної частини рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2018 року судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу спірного автомобіля, а саме, у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію ? частини вартості автомобіля марки «KIA» модель «Carenc», 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, у розмірі 142 510 (сто сорок дві тисячі п'ятсот десять) грн. 80 коп.

Виходячи із положень ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та розміру задоволеної частини позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 розмір судового збору у сумі 142,51 грн.

Також, у ході розгляду справи за клопотанням сторони позивача ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу (а.с. 36-37 у ІІ-му томі). За проведення автотоварознавчої експертизи позивачем сплачено 2145 грн. (а.с. 85 у ІІ-му томі), які також підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь позивача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення із відповідача користь позивача судових витрат у розмірі 2287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 51 коп.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 2287 (дві тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 51 коп.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин