Справа № 202/146/18
Провадж.4-с/202/11/2018
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2018 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із цієї скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що на виконанні в Індустріальному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 51092204 з виконання виконавчого листа № 202/9909/14-ц, виданого 25.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3654 грн. Постановою державного виконавця від 12.05.2016 року відкрито виконавче провадження № 51092204. 26.09.2016 року державним виконавцем на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51092204. 21.12.2016 року Соборним відділом ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено повідомлення про повернення вказаного виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання. 17.11.2017 року державним виконавцем Індустріального ВДВС на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження № 51092204. Заявник зазначила, що вказана постанова є неправомірною і підлягає скасуванню, оскільки вказана постанова про відновлення виконавчого провадження не містить жодного обґрунтування прийнятого рішення. При прийнятті постанови державний виконавець керувався положеннями ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавче провадження підлягає відновленню лише у випадках, коли постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку. Заявник зазначила, що в даному випадку таких підстав для відновлення виконавчого провадження не було, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження № 51092204 від 26.09.2016 року не була визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.

Заявник зазначила, що при прийнятті оскарженої постанови державний виконавець повинен був керуватися діючими положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, а не положеннями ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який втратив чинність.

У зв'язку з викладеним, заявник просила суд визнати неправомірною та скасувати постанову Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 17.11.2017 року про відновлення виконавчого провадження ВП № 51092204.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримала скаргу в частині визнання постанови про відновлення виконавчого провадження неправомірною та просила її задовольнити в цій частині вимог.

Державний виконавець Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином (а.с. 40).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, його представник ОСОБА_6 надав на адресу суду заяву, в котрій просив відмовити у задоволенні скарги та розглянути її за його та ОСОБА_2 відсутності (а.с. 36).

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Індустріальному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 51092204 з виконання виконавчого листа № 202/9909/14-ц, виданого 25.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3654 грн.

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС ОСОБА_3 від 12.05.2016 року відкрито виконавче провадження № 51092204 (а.с. 13).

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС ОСОБА_3 від 26.09.2016 року виконавче провадження № 51092204 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 11).

21.12.2016 року державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 12).

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС ОСОБА_3 від 17.11.2017 року виконавче провадження № 51092204 відновлене на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 10).

Постановою державного виконавця Індустріального ВДВС ОСОБА_3 від 08.02.2018 року виконавчий лист № 202/9909/14-ц, виданий 25.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3654 грн. повернутий стягувачеві на підставі п. 4 с. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 86).

02.06.2016 року прийнято Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-19, який набрав чинності 05.10.2016 року, і з набранням чинності яким втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З аналізу вказаної норми Закону можна дійти висновку, що ч. 1 ст. 41 цього Закону визначено вичерпний перелік підстав для відновлення виконавцем виконавчого провадження. Однак постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 51092204 від 26.09.2016 року не визнана судом незаконною та не скасована в установленому законом порядку.

З огляду на зазначене, у державного виконавця були відсутні законні підстави для відновлення виконавчого провадження № 51092204, тому суд вважає можливим визнати постанову державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відновлення виконавчого провадження ВП № 51092204 від 17.11.2017 року неправомірною.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Представник заявника ОСОБА_1, ОСОБА_4, в судовому засіданні підтримала скаргу в частині вимог щодо визнання постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірною. Але відповідних заяв щодо зміни вимог по скарзі про скасування цієї ж постанови представник заявника не надала. Тому суд з урахуванням вимог статті 13 ЦПК України розглядає скаргу заявника в редакції поданої до суду 12.01.2018 року.

Як встановлено судом та підтверджується наданими державним виконавцем копіями матеріалів виконавчого провадження, постановою державного виконавця від 08.02.2018 року виконавчий лист № 202/9909/14-ц, виданий 25.03.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 3654 грн. повернутий стягувачеві на підставі п. 4 с. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови державного виконавця про відновлення виконавчого провадження ВП № 51092204 від 17.11.2017 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги заявника ОСОБА_1

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги заявника, відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України з заявника ОСОБА_1 та з Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відновлення виконавчого провадження ВП № 51092204 від 17.11.2017 року.

В частині вимог щодо скасування постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про відновлення виконавчого провадження ВП № 51092204 від 17.11.2017 року відмовити.

Стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 11) на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: м. Дніпро, пл.. СоборнаАДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлений 21.05.2018 року.

Суддя Бєльченко Л.А.