Справа № 336/3683/18
Пр. № 2/336/2172/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування приміщеннями в будинку АДРЕСА_1

В позові вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1487 належить будинок АДРЕСА_1 Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач, який є сторонньою позивачці особою (племінником дальньої родички), зареєстрований 14.10.2003 року, оскільки мав намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мав. В зазначеному будинку він ніколи не проживав, своїх речей там не мав, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному будинку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком.

Позивачка до суду не з'явилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, розгляд справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач суду заперечень не надав, до суду не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачці належить право власності на будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1487. Зазначене право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач, який є сторонньою позивачці особою (племінником дальньої родички), зареєстрований 14.10.2003 року, оскільки мав намір влаштуватись на роботу в м. Запоріжжі, а реєстрації в зазначеному місті не мав. В зазначеному будинку він ніколи не проживав, своїх речей там не мав, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, однак до теперішнього часу перебуває на реєстраційному обліку в спірному будинку.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належною позивачці квартирою на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Між тим судом встановлено, що відповідач ніколи в квартирі не мешкав.

Перебування ОСОБА_2 на обліку в належному позивачці будинку створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв'язку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 395, 401 ЦК України, ст. ст. . 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ІПН - не відомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива