ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року

м.Суми

Справа №591/2327/14-ц

Номер провадження 22-ц/788/1644/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал»,

представник заявника - ОСОБА_1,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

боржник - ОСОБА_2,

представник боржника - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2018 року в складі судді Мальованої - Когер В.В., постановлену у м. Суми, повне судове рішення складено - 26 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із заявою у квітні 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» просило замінити сторону виконавчого провадження із ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_2

Заява мотивована тим, що в провадженні Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист № 591/2327/14-ц від 17.09.2014 року, виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором. 26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 144/К, згідно із яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк» та, зокрема і ОСОБА_2 З урахуванням викладеного ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просило замінити стягувача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26.06.2018 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/2327/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №001-18227-200612 від 20.06.2012 року у сумі 14977,04 грн. та 243,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору - на стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу та прийняти постанову про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що заявником не було надано належних доказів про відступлення прав стягувача ПАТ «Дельта Банк» щодо ОСОБА_2, а доданий витяг з акту приймання-передачі прав вимог за договором не містить підпису уповноваженої особи ПАТ «Дельта Банк» та не скріплений печаткою. Вказує, що судом не було вирішене заявлене клопотання про залишення зави без розгляду та відхилено заяву представника боржника про перенесення розгляду справи, чим порушено принцип змагальності, а заява не відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не направлено.

Представник боржника в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити, оскільки право переуступлення вимоги між банком та заявником не доведено належними доказами.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №144/к від 26.01.2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», заявник набув статус кредитора та отримав право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк». У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.07.2014 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-18227-2000612 від 20.06.2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредиту в сумі 14977,04 грн та у відшкодування судового збору - 243,60 грн (а.с. 42).

01.10.2014 року представником ПАТ «Дельта Банк» було отримано виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення (довідковий лист до справи).

26.01.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» укладено договір №144/к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно із яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги стосовно осіб, які є боржниками ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 57-60).

Згідно витягу з акту приймання-передачі прав вимоги до договору №144/К про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року ПАТ «Дельта Банк» передав новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», а новий кредитор прийняв права вимоги банку до позичальників - фізичних осіб, а саме до ОСОБА_2 за кредитним договором №001-18227-2000612 (а.с. 56).

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13.

За таких обставин суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення заяви.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Головуючий С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г.Хвостик