Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 686/13878/17

провадження № 61-36874св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С.Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Стефанишина С. Л., від 21 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області у складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., Ярмолюка О. І. від 26 квітня

2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_4звернувся до суду з позовом до Хмельницької районної державної адміністрації (далі - Хмельницька РДА), Державної казначейської служби України (далі - Казначейство) про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями.

Позов мотивовано тим, що 25 грудня 2007 року за договором купівлі-продажу, укладеним між ним та ОСОБА_5, він набув право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, що по АДРЕСА_1, житловий масив «Обрій» та 10 листопада 2009 року отримав державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку. Однак, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2017 року державний акт про право власності на земельну ділянку позивача визнано недійсним, витребувано земельну ділянку з незаконного володіння позивача на користь ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 з підстав того, що рішенням суду визнано недійсним та скасовано розпорядження заступника голови Хмельницької РДА в частині надання у власність ОСОБА_8 спірної земельної ділянки, визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Крім того, цим рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка вибула із володіння законного власника унаслідок її незаконної приватизації ОСОБА_8, після чого остання відчужила її ОСОБА_5, а той в свою чергу - позивачу. Посилаючись на те, що скасування судом розпорядження заступника голови Хмельницької РДА призвело до витребування спірної земельної ділянки у позивача та завдання шкоди у розмірі витрачених ним для придбання спірної земельної ділянки коштів у розмірі 40 тис. доларів США, що еквівалентно 1 037 200 грн, позивач просив відшкодувати ці кошти із Казначейства.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правовідносини з приводу набуття права власності на земельну ділянку, передачі грошових коштів в заявленому розмірі, виникли між позивачем та

ОСОБА_5, а не з державною адміністрацією, рішення якої з приводу передачі спірної земельної ділянки визнано неправомірним. У зв'язку із зазначеним між сторонами відсутній склад деліктного правовідношення, який є підставою для відшкодування шкоди, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня

2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та обґрунтовано вважав недоведеними позовні вимоги про спричинення позивачеві шкоди Хмельницькою РДА.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ним позов є повністю доведений, в діях державної адміністрації наявні всі складові цивільно-правової відповідальності, як то наявність протиправних дій, шкода та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, а тому суди помилково відмовили у задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 25 квітня 1996 року ОСОБА_9 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), а

27 червня 2000 року ОСОБА_9 було видано державний акт на право приватної власності на землю за вказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_9, які прийняли спадщину, в тому числі і вищевказану земельну ділянку, є ОСОБА_10 та

ОСОБА_7

Розпорядженням Хмельницької РДА від 22 грудня 2005 року вказану земельну ділянку було передано у власність ОСОБА_8, яку вона відчужила ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 21 березня

2006 року.

25 грудня 2007 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_4, який 10 листопада 2009 року отримав державний акт на право приватної власності на землю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 1 грудня 2009 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_6 до Хмельницької РДА, управління земельних ресурсів та земельної реформи Хмельницької РДА, ОСОБА_8, ОСОБА_5 було визнано недійсним та скасовано розпорядження заступника голови Хмельницької РДА від 22 грудня 2005 року в частині надання у власність ОСОБА_8 спірної земельної ділянки. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цієї земельної ділянки, укладений 21 березня 2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 6 червня 2017 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Хмельницької РДА, Хмельницької міської ради, ОСОБА_5 визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га у житловому масиві «Обрій» по АДРЕСА_1, виданий 28 квітня 2006 року

ОСОБА_5 Визнано недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, виданий 10 листопада 2009 року ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порядку спадкування право власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки із її витребуванням з незаконного володіння ОСОБА_4

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_4 посилався на те, що незаконне розпорядження заступника голови Хмельницької РДА призвело до витребування у нього спірної земельної ділянки та завдання шкоди у розмірі витрачених ним для придбання спірної земельної ділянки грошових коштів, а тому вважав, що ці кошти повинна відшкодувати держава.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Згідно із статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності органу державної влади обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, установивши, що правовідносини з приводу набуття права власності на спірну земельну ділянку, передачі грошових коштів у заявленому у позові розмірі виникли між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а не з органом державної влади, рішення якого з приводу передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_8 визнано неправомірним, правильно виходили із того, що між сторонами відсутній склад деліктного правовідношення, наявність якого є обов'язковою умовою для покладення на особу, яка завдала шкоди, цивільно-правової відповідальності, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. При цьому суди правильно зазначили, що правовідносини з приводу набуття права власності на вказану земельну ділянки саме на підставі неправомірного рішення органу державної влади виникли у попереднього власника ОСОБА_8, а не у позивача.

Доводи касаційної скарги про наявність підстав для відшкодування шкоди спростовуються вищевикладеним.

Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що Хмельницька РДА і ОСОБА_4 мали безпосередні стосунки в процесі видачі останньому державного акту про право на спірну земельну ділянку 10 листопада

2009 року, що є підставою деліктної відповідальності, оскільки позивачеві спричинена шкода не внаслідок отримання ним державного акту, а у зв'язку з придбанням ним земельної ділянки у ОСОБА_5

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу завдано шкоди у зв'язку з придбанням товару у особи, яка не мала права на його продаж, враховуючи встановлену судом незаконність виникнення права власності на спірну земельну ділянку у продавця товару.

Отже, позивач не позбавлений можливості пред'явити вимоги щодо відшкодування завданих збитків до продавця товару відповідно до статті 661 ЦК України, що буде вважатися справедливою сатисфакцією.

Твердження про те, що шкода позивачеві завдана внаслідок того, що державний орган та орган місцевого самоврядування одночасно розпорядилися однією і тією ж земельною ділянкою суперечать матеріалам справи, оскільки первісне право у ОСОБА_9 виникло на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 25 квітня

1996 року, тоді як розпорядженням Хмельницької РДА про передачу у власність спірної земельної ділянки ОСОБА_8 було майже через

10 років.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 21 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С.Ф. Хопта