РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 10-К) до ОСОБА_1 (м.Харків, вул. Новохарківська, б.33) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» (далі ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ", позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за договором № -002136 від 28.04.2018 року про надання позики в розмірі 16984,25 грн., 1500 грн. за юридичні послуги та судові витрати в сумі 1762 грн.

Згідно ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2018 року по даній справі було відкрито спрощене провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні із викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.04.2018 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та фізична особа - громадянин України - ОСОБА_1 (надалі - відповідач) уклали в електронному вигляді договір № -002136 від 28.04.2018 року про надання позики (надалі - договір), в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті http;//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 позику у розмірі, встановленому договором. Повідомленням від 28.04.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № 035202 позику у розмірі 2500,00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. (п.5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 20 (двадцять) днів (5.2. договору).Дата надання Позики 28.04.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 17.05.2018 року включно (п.5.4 Договору). ОСОБА_2 має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України).Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 359,25 грн. за 20 день. Проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Відповідно п. 7.1. договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця.

Станом на 07.09.2018 року відповідачем прострочено строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Так, станом на 07.09.2018 року за відповідачем існує заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6009,25 грн.; заборгованості за пенею - 8475,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 16 984,25 грн. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом, в якому також просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також витрати на юридичні послуги 1500 грн. та судовий збір в сумі 1762 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв на адресу суду не подавав.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28.04.2018 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" та ОСОБА_1 уклали в електронному вигляді договір № -002136 від 28.04.2018 року про надання позики. (а.с. 12-18)

Ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 777727, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ця норма кореспондується зі ст.11 ЦК України, якою зазначено Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України).

Вищенаведене кореспондується також із положенням п. 2.7 Правил про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженого наказом ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" за №7 від 27.11.2017 року (копія додається), які відповідно до п. 12.8 Договору є публічною офертою на укладання цього Договору.

Відповідно до Розділу 1 Договору, заявка - анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір Клієнта/ отримати грошові кошти у позику та є невідємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору.

Так, виходячи з вищезазначеного, договір № -002136 від 28.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 2.1. Договору ОСОБА_2 на умовах цього Договору надає Позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором.

Повідомленням від 28.04.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № 035202 позику у розмірі 2500, 00 (дві тисячі пятсот) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. (а.с. 28).

Перерахування суми позики підтверджується копією платіжного доручення №612 від 28.04.2018.(а.с. 68)

Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору Позичальник зобовязується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. (п.5.1 Договору).Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 20 (двадцять) днів (5.2. договору).Дата надання Позики 28.04.2018 року (п.5.3 Договору).Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 17.05.2018 року включно (п.5.4 Договору).ОСОБА_2 має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст. 1048 ЦК України).Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором.Відповідно до умов Договору Сума процентів за користування позикою становить 359,25 грн. за 20 день.Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить (730 процентів річних).Тип процентної ставки - фіксована.Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (пятдесят гривень 00 копійок процентів) за кожен день, починаючи з Дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою.Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає (дві тисячі вісімсот пятдесят девять гривень 25 копійок).Так, у строк, зазначений даним Договором у разі виконання Відповідачем зобовязань за цим Договором, Відповідач повинен був повернути позику на суму 2 500,00 грн. та проценти за користування позикою у розмірі 359,25 грн.

Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Проте Позичальник на даний час не повернула суму позики повністю, тим самим порушила умови Договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобовязання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. На даний час відповідач заборгованість за договором № -002136 від 28.04.2018 року не погасила.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за позикою, відповідач порушує зобовязання за даним Договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою, ОСОБА_2 має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у ОСОБА_2 або перерахування таких коштів на поточний рахунок ОСОБА_2.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України).

У звязку з порушенням відповідачем умов вищевказаного договору, станом на 07.09.2018 року за відповідачем існує заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6009,25 грн.; заборгованості за пенею - 8475,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.19-26).

Крім того, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Наведені вище обставини підтверджуються копією кредитного договору № -002136 від 28.04.2018 р., платіжним дорученням №612 від 28.04.2018, розрахунком заборгованості та іншими матеріалами справи.

Таким чином, судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № -002136 від 28.04.2018 в розмірі 16984,25 грн. Належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно договору про надання юридичних послуг між позивачем та ФОП ОСОБА_3 від 01.08.2018 №01/08-1, акту приймання-передачі наданих послуг №40 до цього договору та платіжного доручення №710 від 05.09.2018 позивачем сплачено 1500 грн. за юридичну консультацію, підготовку даної позовної заяви та направлення її до суду.(а.с. 49-52)

Згідно з вимогами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 509, 526, 530, 610, 623, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 10-К)- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (м.Харків, вул. Новохарківська, б.33, ІПН 349981309) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 10-К, ) заборгованість за договором про надання позики у сумі 16 984,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (м.Харків, вул. Новохарківська, б.33, ІПН 349981309) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 10-К, ) судовий збір в сумі 1762,00 грн. та 1500 грн за юридичні послуги.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я.В. Губська