Справа №442/7341/18
Провадження №2/442/2312/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.,

за участю секретаря - Лютик Х.В.,

розглянувши у підготовчомусудовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу № 442/7341/18 провадження 2/442/2312/2018 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Бистрицько Гірської сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просить в порядку спадкування за заповітом визнати за ними право власності ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Ювілейна, 1 в с. Бистриця Дрогобицького району Львівської області, загальною площею 41,7 кв м, житловою 18,3 кв.м., після смерті ОСОБА_3, який померл 27.02.2018 року.

В обґрунтування позову посилаються на те, що вони є єдиними спадкоємцями за заповітом померлого, звернулися до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Таким чином, позивачі позбавлені можливості оформити спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку. Вищевикладені обставини свідчать про те, що позивачі по справі змушенів судовому порядку ставити питання про визнання права власності на це спадкове майно.

В підготовче судове засідання позивачі не зявилися, подали суду заяву, в якій просять розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає в цілому.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно довідок, виданих Бистрицькою Гірською сільською радою Дрогобицького району Львівської області № 162 та № 217, будинковолодіння №1 по вул. Ювілейна в с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району Львівської області згідно записів господарських книг Бистрицької Гірської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, рахувалося за ОСОБА_3 до дня смерті, яка сталася 27.02.2018 року (а/с 10,11).

З заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Бистрицької Гірської сільської ради 08 травня 2014 р., вбачається, що ОСОБА_3 заповів в користь позивачів по ? всього належного йому майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося своєму сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 (а/с 9).

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» реєстрація права власності на вищевказаний будинок відсутня ( а/с 12).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 491157 (а/с 8) ОСОБА_3 помер 01.03.2018 року.

З довідки приватного нотаріуса від 03.10.2018 року встановлено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачам було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцеві майна (а/с 15).

Отже, з матеріалів справи встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, позивачі звернулися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їм не видано через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оскільки встановлено, що будинок № 1 по вул. Ювілейна в с. Бистриця Гірська Дрогобицького району Львівської області належав ОСОБА_3, але право власності у встановленому законом порядку на будинок зареєстроване ним не було, після його смерті позивачі є спадкоємцями за заповітом, подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане будинковоління, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 08.03.1958 право власності ? частин житлового будинку загальною площею 41,7 кв м, житловою 18,3 кв м. з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Ювілейна, 1 в с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 лютого 2018 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності ? частин житлового будинку загальною площею 41,7 кв м, житловою 18,3 кв м. з господарськими будівлями та спорудами, що по вул. Ювілейна, 1 в с. Бистриця-Гірська Дрогобицького району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Крамар