ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 634/85/18

провадження № 22ц/818/499/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області, постановлене 25 квітня 2018 року, у складі судді Зимовського О.С.,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 05.06.2012 року між ними був укладений шлюб, який був зареєстрований 05 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №16, проте внаслідок різних поглядів на життя, непорозуміння та конфліктів між ними не склалися нормальні сімейні відносини тому збереження сім'ї стало неможливим. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишено без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що суд першої інстанції невірно встановив, що сторони проживають окремо, оскільки в позовній заяві вказана одна й та сама адреса проживання і позивача і відповідача. Крім того, вказує на те, що суд першої інстанції не встановив чи є у сторін спір відносно спільного майна.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 05.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 05 червня 2012 року.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно вимог ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що родина фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, з огляду на конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (ст. 51 Конституції України).

Зазначені висновки суду не спростовані відповідачем, якому було відомо про те, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться справа про розірвання шлюбу (а.с. 22), який повідомлений про час та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції (а.с. 30), однак участі у розгляді справи брати не побажав.

Сам по собі той факт, що сторони проживають за однією адресою не свідчить про збереження їх сім'ї.

В суді апеляційної інстанції відповідач звертав увагу на наявність між сторонами спору про поділ майна, що не відображено в рішенні суду першої інстанції. Між тим, одночасно із поданням позову про розірвання шлюбу сторони питання про поді майна подружжя не порушували.

Оскаржуване рішення не є перешкодою для сторін у зверненні до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду не спростовують.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про наявінсть підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна