РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Шишкін О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення,

в с т а н о в и в :

КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8883,64 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 року у розмірі 4224,83 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 року у розмірі 3101,76 грн.; інфляційні витрати 1250,50 грн.; 3 % річних від простроченої суми 306,55 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає відповідач, ОСОБА_1, яка є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 262577. У боржників утворилась заборгованість в сумі 8883,64 грн. Відповідачу направлене рахунок попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги у десятиденний термін. На момент подання заяви боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості.

Ухвалою суду від 25.09.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, ОСОБА_1 у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також відзив на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з преамбули, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає лише основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

За визначенням, наданим у статті 1 цього Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (стаття 3).

Відповідно до статей 67,162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями та пункту 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» за № 1918 від 10 січня 2002 року передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в квартирі АДРЕСА_2, проживає відповідач. На ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № 262577.

Із розрахунку вбачається, що споживачі не оплачували за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість в розмірі 8883,64 грн., з яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 у розмірі 4224,83 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 року у розмірі 2393,96 грн., інфляційні втрати 1250,50 грн., 3% річних від простроченої суми 306,55 грн.

Питання щодо стягнення судового збору з відповідачів на користь держави суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.2,3,7,10,141,263,264,265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення, - задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченко, 2, р/р в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629, ) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 8883,64 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 року у розмірі 4224,83 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 31.05.2018 року у розмірі 3101,76 грн.; інфляційні витрати 1250,50 грн.; 3 % річних від простроченої суми 306,55 грн.

Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя