Справа №705/3217/18
2/705/1960/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
при секретарі Щербаковій Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що вона спільно з відповідачем ОСОБА_3 проживала без реєстрації шлюбу з 2006 року по 2013 року. В позові позивач вказує, що від спільного проживання вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що протягом останніх пяти років вони не проживають спільно однією сімєю і відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Крім того, позивач вказує, що жодної фінансової допомоги на утримання дитини ОСОБА_3 не надає, хоча має можливість забезпечувати доньку усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_4, будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення засідання у справі, не зявилася. Однак, на адресу суду вона подала заяву, в якій судове засідання просила проводити у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Також, в своїй заяві вона вказувала, що вона уточнює свої позовні вимоги та просить суд стягувати з відповідача 1/4 частину з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що сторони у справі проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу.
Від спільного проживання у сторін по справі 09.08.2007 року народилася дитина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 049658.
Судом з достовірністю встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки Сушківської сільської ради Уманського району за № 586 від 19.07.2018 р. ОСОБА_4 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.
Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України.
Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Положеннями ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Таким чином, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обовязок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною відповідача повноліття.
Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини та вбачає підстави для задоволення позову в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Керуючись ст.ст. 79, 84, 104-105, 110-112, 180, 181, 184 СК України, ст.ст.11, 77, 89, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2018 року до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко