Справа № 450/3448/17 Провадження № 2/450/733/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом:

позивач ОСОБА_2, до

ОСОБА_1,

про (предмет спору): стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.12. 2017 року та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Підстава позову (позиція позивача): невиконання відповідачем батьківських обов'язків, щодо утримання його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4

Позиція відповідача: на виклики суду не з'явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

14.12. 2017 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.2008 року слідує, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4. Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.04.2013 року, яке набрало законної сили у справі 450/316/13-ц. Дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (Довідка № 675 від 26.02. 2018 року).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов'язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як сторін. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини, що встановлений ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні.

Питання судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_2,- задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходів) ОСОБА_1 та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.12. 2017 року та до досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в дохід держави 640, 00 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 28.02.2018 року.

СуддяЄ. О. Данилів