Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 570/2964/17

провадження № 61-26773св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

третя особа - приватний нотаріус Петрук Тетяна Іванівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 рокуу складі колегії суддів: Шимківа С. С., Гордійчук C. O., Григоренка М. П.,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат - ОСОБА_10 Оскільки її заява про оформлення спадщини після смерті брата, подана приватному нотаріусу Петрук Т. І., не була зареєстрована нотаріусом через те, що спадкова справа щодо майна ОСОБА_10 була заведена нотаріусом Шпинтою А. Є., вважає, що це є поважною причиною пропуску нею строку прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просила суд визначити їй додатковий строк в один місяць, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської областівід 21 грудня

2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачем обставини не підтверджують існування об'єктивних та непереборних труднощів для реалізації свого права на прийняття спадщини протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку. Наведені обставини не є такими, що позбавили її можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року рішення Рівненського районного суду Рівненської областівід 21 грудня

2017 рокускасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено з інших підстав.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що визначення позивачу судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не вирішує наявного між сторонами спору про спадкування по суті.

У травні 2018 рокуОСОБА_7 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_12, який був братом позивача, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

02 листопада 2016 року приватним нотаріусом Шпинтою А. Є. заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_10 що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02 листопада 2016 року № 45637922.

15 червня 2017 року ОСОБА_4 подано приватному нотаріусу Шпинті А. Є. заяву, у якій просила повідомити спадкоємицю щодо майна померлого ОСОБА_10 - ОСОБА_7 про дану заяву для отримання від неї згоди на подання нею заяви про прийняття спадщини та укладення угоди про зміну черговості одержання права на спадкування.

ОСОБА_7 у заяві від 20 червня 2017 року повідомила нотаріуса про не надання згоди на подачу нотаріусу заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4, яка пропустила строк для цього, а також відмовилась укладати з нею договір про зміну черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з статтею 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги за законом щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її брата - ОСОБА_10, а спадкоємцем першої черги є ОСОБА_7, дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач не є спадкоємцем черги, яка одержала право на спадкування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_7залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська