Справа № 595/1972/18
Провадження № 2/595/649/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Тернопільської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнаня за нею права власності за набувальною давністю на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м.Бучач по вул.Садова,5 Тернопільської області, мотивуючи тим, що з 1980 року по даний час вона проживає в житловому будинку по вул.Садова,5 (колишня Залізнична,40) в м.Бучач, відкрито, добросовісно, безперервно користується нерухомим майном, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою.

Представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 12 липня 1995 року в м.Бучач померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м.Бучач по вул.Садова,5 Тернопільської області, що належав їй згідно рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради №114 від 02.07.1954 року. ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину спадкового майна. Чоловік позивачки ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 листопада 1999 року успадкував після смерті ОСОБА_4 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Починаючи з 1996 року після смерті ОСОБА_4 спочатку з чоловіком ОСОБА_6, а після його смерті з 2015 року, позивачка сама утримує весь житловий будинок, сплачує комунальні платежі, послуги за електроенергію, газ, що підтверджується відповідними довідками, тому має право на визнання за нею права власності на 2/6 частини майна за набувальною давністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності.

Вислухавши представника позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

12 липня 1995 року в м. Бучач померла ОСОБА_4;

Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в м.Бучач, вул.Садова,5, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого виконкомом ОСОБА_3 міської ради на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради народних депутатів №114 від 02.07.1954 року;

Діти позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 успадкували по 1/2 частині спадкового майна;

ОСОБА_7 померла 26 січня 1967 року;

Після цього, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину спадкового майна отримав ОСОБА_6, а після його смерті успадковане ним майно, а саме 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул.Садова,5 в м. Бучач Тернопільської області, успадкувала його дружина ОСОБА_2;

Згідно рішення Бучацького районного суду від 05 квітня 2017 року, в позові ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул.Садова,5 м.Бучач Тернопільської області відмовлено;

Із довідки №14 від 01 серпня 2018 року, виданої ОСОБА_3 міською радою, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13 березня 1980 року по даний час.

Також добросовісність, безперервність та відкритість користування позивачкою житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою вул.Садова,5 м.Бучач підтверджується довідками про сплату нею комунальних платежів та послуг за споживання електричної енергії та газопостачання.

Згідно ст.344 ЦКУкраїни особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦКособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335,344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Відповідно до вимог ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чим спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа чужим майном, понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у спірному будинку, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м.Бучач по вул.Садова,5 Тернопільської області.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.15,16,235,344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою м.Бучач вул.Садова,5 Тернопільської області, право власності за набувальною давністю на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м.Бучач по вул.Садова,5 Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_10