Справа № 408/6117/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі за текстом УПФУ), в якій заявник просить встановити факт належності йому трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказав, що він звернувся до УПФУ для отримання пенсії. Під час прийому документів було виявлено, що у його трудовій книжці на сторінці 17 невірно вказана його дата народження, а саме в трудовій книжці його дата народження зазначена як 29 вересня 1958 року, а в паспорті та свідоцтві про його народження 29 серпня 1958 року. Запис у трудовій книжці він робив самостійно, коли був головою кооперативу «Мечта», який на цей припинив діяльність, тому він не в змозі внести виправлення у власну трудову книжку.

У судовому засіданні заявник та представник заінтересованої особи участі не брали. Від заявника у його поданій заяві міститься прохання про розгляд справи за його відсутності. Від заінтересованої особи надійшла заява, в якій вони також просили провести розгляд справи без них.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З копії паспорта заявника та його свідоцтва про народження дійсно вбачається те, що він народився 29 серпня 1959 року. Ця дата народження не збігається з датою народження, вказаної на сторінці 17 його трудової книжки, де датою його народження зазначена дата 29 вересня 1958 року.

Між тим факт того, що трудова книжка належить саме заявникові підтверджується його військовим квитком серії НТ 8031220, реквізити якого зазначені у записі № 3 його трудової книжки. Крім того, цей факт підтверджується атестатом № 80 про закінчення ПТУ № 107 міста Андижан Узб. РСР, про який відомості також внесені до його трудової книжки.

Наведене переконалосуд, що невідповідність дати народження заявника у трудовій книжці його паспорту та свідоцтву про народження виникла через неуважність самого ОСОБА_1 при внесенні ним відповідних відомостей під час діяльності у кооперативі «Мечта».

За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту належності заявникові трудової книжки необхідно для призначення йому пенсії, суд не бачить підстав для відмови у задоволенні відповідної заяви.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 258, 259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка, заведена 30 серпня 1974 року російською мовою на імя «ОСОБА_2, 1958 г.», належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м Ленінськ Андижанського району Республіки Узбекистан, що зареєстрований за адресою: 93601, Луганська область, смт Станиця Луганська, вул. Шевченка, 3-б, РП)КПП НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, яке набирає законної силу в порядку, визначеному у статті 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: