Справа № 405/4134/17
Провадження №2/405/994/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В., Береді Я.І.

за участю учасників справи:

позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом ) ОСОБА_1

та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

та представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу №405/4134/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дитини та встановлення часу участі у спілкуванні та вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, в якому, посилаючись на ст.ст.259, 160, 161 СК України, просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2; а також просила визначити наступний порядок участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період до досягнення сином десятирічного віку: побачення з сином щосуботи з 09.00 год. до 18.00 год. та побачення в день народження сина з 11.00 год. до 15.00 год.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 03 вересня 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, в якому (шлюбі) у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що 27 травня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда шлюб між нею та відповідачем було розірвано, та, оскільки з відповідачем вони не могли самостійно вирішити питання та досягти згоди щодо місця проживання дітей, то вимушені були в порядку ст.161 СК України звернутися з відповідною заявою до органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради та 18 грудня 2015 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради прийнято рішення №651 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей» та було визначено місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. Крім того, зазначеним рішенням було визначено, що місцем проживання малолітнього сина ОСОБА_5 є місце проживання матері ОСОБА_1 за адресоюАДРЕСА_2. Зазначила, що син проживає разом з нею (позивачем), при цьому, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу зустрічатися з сином та приймати участь в його вихованні, однак, приблизно з літа, 2016 року, відповідач став зловживати своїми правами щодо участі у вихованні сина та побачення з ним, що виразилося в тому, що інколи відповідач, взявши сина до себе на вихідний, повертав його пізно вечері та ще й з наявними у відповідача ознаками алкогольного сп'яніння, а також, коли не сам особисто забирав дитину, а просив про це його вітчима, який не є їх родичем. Також позивач вказала, що відповідач часто влаштовував сварки в присутності дитини, чим викликав у нього сильний нервовий стрес. Вказала, що відповідач, будучи невдоволеним тим, що вона (позивач) була проти того, щоб син ночував у відповідача, звернувся до органу опіки та піклування з відповідною заявою про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з сином та рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» №261 від 23 травня 2017 року ОСОБА_3 було встановленонаступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з сином: щопонеділка та щосереди з 17.00 год. до 19.00 год. та щосуботи з 09.00 год. до 18.00 год., разом з тим, незважаючи на наявність зазначеного рішення відповідач практично не виконує його, більш того, не враховуючи вік дитини та стан її здоров'я, відповідач вимагає забирати сина до себе в будь-який час, коли він захоче, виїжджати з сином на тривалий відпочинок за межі міста, куди він (відповідач) збирається їхати разом зі своїми друзями, на що вона (позивач) неодноразово роз'яснювала відповідачу, що не заперечує проти того, що він має право на спілкування з сином, а також на його участь у вихованні сина, однак вважає, що треба враховувати вік дитини та стан його здоров'я.

Позивач також вказала, що вона має власне житло, роботу та постійний заробіток, а відтак може забезпечити нормальні умови для проживання разом з нею малолітнього сина.

Зазначила, що всі викладені нею обставини стали підставою для звернення її з даним позовом до суду з метою вирішення в судовому порядку питання щодо місця проживання малолітньої дитини та порядку участі відповідача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, в якому просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним (ОСОБА_3.), зазначивши на обґрунтування вимог за зустрічним позовом, що, в період з 03.09.2005 року по травень 2015 року він перебував з відповідачем ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, який 27.05.2015 року було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда, та після розірвання шлюбу вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після розірвання шлюбу проживає разом з ним, та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу з відповідачем проживав разом з ним, а з 18 грудня 2015 року проживає разом з відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 Вважає, що саме в інтересах сина є необхідним дитині проживати разом з ним, так як він має власне житло, проживає в комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання дитини, має стабільний дохід, його робочий день триває з 07.00 до 16.00 год., у зв'язку з чим він має можливість відводити дитину до дитячого садочку, займатися з ним вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про нього, створивши дитині всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку, в той же час, відповідач ОСОБА_1 не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання сина, мешкає у батьківському будинку (кімнаті), яка не облаштована всім необхідним для проживання та розвитку дитини. Крім того, вказав, що з того часу, як дитина проживає з матір'ю ОСОБА_1 стан його здоров'я погіршився, він неодноразово хворів на бронхіт, інші захворювання, крім того, син йому скаржився, що він дуже сумує за ним.Також зазначив, що з самого дитинства він постійно піклується про дітей, купує одяг, забезпечує харчуванням, відводив сина до дитячого садочка, в якому дитині подобалося. Вказав, що він алкогольними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина, а також доньки, яка проживає разом з ним, а також не чинив жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері.

Ухвалою суду від 07 листопада 2017 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та встановлення часу участі у спілкуванні та вихованні дитини. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та встановлення часу участі у спілкуванні та вихованні дитини.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. З огляду на зазначене, та, враховуючи, що провадження у справі відкрито 16 серпня 2017 року, тобто, до набрання чинності редакцією Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набрали чинності з 15.12.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах представник ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності на ведення справи в суді від 30 жовтня 2017 року) позовні вимоги за первісним позовом підтримали, посилаючись на обставини, зазначені в позові, уточнивши при цьому встановлення часу зустрічей батька з сином, а саме: щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год. та побачення в день народження сина з 11.00 год. до 15.00 год. Як відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, в задоволенні зустрічного позову позивачу ОСОБА_3 просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 та в його інтересах представник - адвокат ОСОБА_4 (діє на підставі договору на представництво та надання правової допомоги від 07.11.2017 року) позовні вимоги позивача ОСОБА_1 за первісним позовом не визнали, просили відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову. Як позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, просив зустрічний позов задовольнити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, при цьому, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, також підтримав рішення виконавчого комітету від 18.12.2015 року №651 про визначення місця проживання дітей, та наданий висновок органу опіки та піклування від 14.05.2018 року.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення та заперечення учасників справи та в їх інтересах представників, зваживши доводи, викладені як в первісному, так і в зустрічному позовах на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет як первісного, так і зустрічного позовів, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, в задоволенні зустрічного позову позивачу ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося учасниками справи, що позивач ОСОБА_1 з 03 вересня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який було розірвано 27 травня 2015 року за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда, яке набрало законної сили 08 червня 2015 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо.

Судом також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про визначення місця проживання малолітніх дітей» №651 від 18 грудня 2015 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, та малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, та відповідно до зазначеного рішення, що не заперечувалося учасниками справи, донька ОСОБА_7 проживає разом з батьком ОСОБА_3, син ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1

Крім того, рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (витяг) «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» №261 від 23 травня 2017 року визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: щопонеділка та щосереди з 17.00 до 19.00 год. та щосуботи з 09.00 до 18.00 год.

Судом також встановлено, що, незважаючи на наявність рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №651 від 18 грудня 2015 року, яким визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, між батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує спір з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.11.2013 року ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 19/125 житлового будинку АДРЕСА_2.

Згідно з довідками квартального комітету №1 Фортечного району м.Кропивницький №145 від 30 жовтня 2017 року, №63 від 22 січня 2018 рокуОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2. Разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також за вказаною адресою проживають ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, які є батьками позивача за первісним позовом ОСОБА_1

Відповідно до довідки №МЛ000000045 від 27.07.2017 року ОСОБА_1 з 29.08.2016 року працює в ПАТ «Металіт» на посаді інженера-технолога1-ої категорії. Дохід (сукупний) за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року склав 34 147, 72 грн., сума до виплати становить 27 488, 93 грн.

Відповідно до характеристики №1296 від 28 липня 2017 року, виданої ПАТ «Металіт» ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно.

Відповідно до довідки ТОВ «Фарммаш» №1 від 11.04.2018 року з 01 грудня 2017 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «Фарммаш» на посаді майстра. Сукупний дохід за період з 01.12.2017 року по 31.03.2018 року склав 32 672, 10 грн. (сума до виплати склала 26 301, 03 грн.).

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2 Кіровоградської міської ради» №5040 від 15.09.2017 року ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою №399 від 21.09.2017 року ПАТ «Гідросила» ОСОБА_3 працює з 24.06.2009 року в ПАТ «Гідросила», та на даний момент займає посаду заступника головного технолога. Сукупний дохід за період з 01.03.2017 року по 31.08.2017 року склав 58 914, 30 грн. (Сума до виплати становить 46 836, 85 грн.).

Відповідно до характеристики від 02 листопада 2017 року, виданої ПАТ «Гідросила» ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони.

Відповідно до довідки комунального закладу «Навчально-виховне об'єднання «Школа козацько-лицарського виховання І-ІІ ступенів №21 - суспільно-гуманітарний ліцей - дошкільний навчальний заклад Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» №5 від 17 січня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує щосуботи з 09.00 год. до 10.00 год. консультаційний пункт по підготовці до навчання в першому класі при зазначеному комунальному закладі.

Згідно з Актом перевірки умов проживання дитини від 15 січня 2018 року, складеного комісією у складі: головуючої - медичної сестри НВО ДНЗ №15 ОСОБА_11, членів комісії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на запрошення ОСОБА_1 було перевірено умови проживання її малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_5 дійсно проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, при цьому, будинок, який складається з чотирьох кімнат, кухні, ванни, туалету, коридору, є технічно справним, відремонтованим та облаштованим водо-, газо-, тепло забезпеченням. Крім того, зазначений будинок належить на праві спільної часткової власності матері дитини ОСОБА_1, що підтверджується відповідними документами. Для проживання дитини в будинку виділено окрему кімнату площею 15 кв.м., яка відремонтована, облаштована всім необхідним для проживання дитини. Також будинок має окремий двір, який облаштований для дитячих розваг.

З огляду на зазначене, за результатами перевірки умов проживання дитини за вищевказаною адресою, комісія прийшла до висновку про те, що матір'ю малолітнього ОСОБА_5 створені всі необхідні умови для належного проживання та розвитку її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, до акту перевірки умов проживання дитини додано також фото будинку та кімната, в якій проживає малолітня дитина ОСОБА_5

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики вихованця ДНЗНВО №15 групи №2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеної за участю практичного психолога ОСОБА_14 (дата підпису характеристики 07.02.2018 року), вихователя ОСОБА_15 (дата підпису 05.02.2018 року) та директора НВО №15 Лещенко Л.П. (дата підпису 07.02.2018 року) дитина відвідує дитячий садок з 15 вересня 2015 року постійно без тривалих перерв. Хлопчик активний, комунікабельний, дуже добре йде на контакт з дорослими та дітьми. Дитина має адекватну поведінку та емоційні реакції, активний у різних видах діяльності. Ініціативний, полюбляє різноманітні ігри з дітьми, постійно приймає участь в запропонованих вправах та іграх, під час яких розуміє і виконує правила.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен протии Норвегії» від 07 серпня 1996 року, параграф 78).

У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант протии України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. протии України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згадоному рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцепроживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Місцепроживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин можез дійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Із змісту ч.4 ст.19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленного належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок щодо роз'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Відповідно до висновку виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького №2206/490524 від 14 травня 2018 року на підставі заслуховування батьків дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_1, розгляду поданих ними документів, актів обстеження житлово-побутових умов, керуючись інтересами дітей, вважати доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2.

Крім того, з огляду на надані учасниками справи докази, судом відзначається, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_5 - мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 офіційно працевлаштовані, згідно з наданими сторонами відомостями про їх доходи, щомісячний дохід відповідача ОСОБА_3 є вищим порівняно з доходами позивача ОСОБА_1, однак суд вважає, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для визначення місця проживання біля нього; крім того, позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 19/125 частин житлового будинку АДРЕСА_2, відповідач ОСОБА_3 має окреме житло - квартиру АДРЕСА_1, в якій проживає разом зі старшою донькою ОСОБА_7, при цьому сторони не заперечували щодо створення належних умов проживання для дитини, тим самим житлово-побутові умови сторін та створені кожним з них умови для проживання малолітнього сина ОСОБА_5 суд оцінює як рівні.

Суд такожвважає, що суттєве значення має ставлення батьків до дитини та дитини до своїх батьків, характеристика середовища, в якому існує дитина, проживаючи з одним з батьків.

При цьому, фактів нехтування сторонами своїми батьківськими обов'язками судом також не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що батьки малолітньої дитини ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виявляють любов і піклування про дитину однаково, та, відповідно, обставини справи не дають підстави надавати в цьому переваги будь-кому із батьків.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Таким чином, з досягненням 10-річного віку у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і злагоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

При цьому, враховуючи малолітній вік дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та можливий психологічно-травматичний вплив на неї при встановленні таких обставин за її участю, суд не з'ясовував думку дитини щодо питання визначення місця проживання з одним із батьків.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та визначаючи місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є предметом як первісного так і зустрічного позовів, виходячи при цьому з пріоритетності прав та інтересів дитини, та враховуючи інтереси дитини, взаємну прихильність між батьками та дитиною, виконання батьками дитини своїх батьківських обов'язків, враховуючи також вік дитини та стан його здоров'я, можливості батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити місце її (дитини) проживання разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, в сталому та безпечному середовищі, що відповідає найкращим інтересам малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з огляду на її (дитини) вік, потребу у материнській турботі, догляді, повноцінному вихованні та розвитку, на підставі чого вимоги позивача ОСОБА_1 за первісним позовом в частині визначення місця проживання дитини разом з нею (позивачем) підлягають задоволенню, в свою чергу, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини разом з ним (позивачем за зустрічним позовом), - слід відмовити.

При цьому, судом також відзначається, що визначення місця проживання дитини разом з матір'ю не можна тлумачити як наявність у матері переваги перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, більш того, батько дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно неї та участь у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду, що і було встановлено за рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми» №261 від 23 травня 2017 року, яким визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_3 з малолітньою дитиною - сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: щопонеділка та щосереди з 17.00 до 19.00 год. та щосуботи з 09.00 до 18.00 год., приймаючи також до уваги, що за висновками фахівця за результатами психологічного дослідження від 09 жовтня 2017 року №53, рекомендовано з метою стабілізації психоемоційного стану і гармонійного розвитку дитини ОСОБА_5 проводити більше часу з батьком ОСОБА_3, будь-яких інших підстав, які б слугували передумовою для зменшення часу у спілкуванні батька з сином, судом під час розгляду справи не встановлено, та позивачем за первісним позовом не доведено, на підставі чого вимоги позивача ОСОБА_1 за первісним позовом в частині визначення порядку участі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період до досягнення сином 10-річного віку, а саме: побачення з сином щосуботи в період з 10.00 год. до 18.00 год. та побачення в день народження сина з 11.00 год. до 15.00 год., є такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з їх безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.141ЦПК України судовий бір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дитини та встановлення часу участі у спілкуванні та вихованні дитини, - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова