Провадження 22-ц/812/529/18 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Цуркан І.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу №487/5408/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва постановлену 17 жовтня 2018 року суддею цього ж суду Павловою Ж.П. о 13.22 год. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ТОВ «Факторингова компанія «Паритет», ПАТ «Енергобанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., суб'єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «Факторингова компанія «Паритет», ПАТ «Енергобанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., суб'єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання недійсним договору купівлі-продажу двказаної квартири, укладеного 07 липня 2018 року між ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та ОСОБА_2

21 вересня 2018 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном (спірною квартирою) шляхом виселення.

17 жовтня 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто, з підстав передбачених ч. 3 ст. 194 ЦПК України. Ухвала суду мотивована недоцільністю розгляду зустрічного позову спільно з первісним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилався на помилковість висновку суду першої інстанції щодо відсутності взаємозв'язку між первісним і зустрічним позовами, просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 звернулася з вимогами про скасування права власності ОСОБА_2 мотивуючи їх протиправним набуттям. До того ж, первісний позивач фактично проживає в АДРЕСА_1 чим обмежує право власності апелянта. В той час як, останній в зустрічній позовній заяві стверджує про правомірне набуття права власності на вказану квартиру і ОСОБА_3 підлягає виселенню з неї.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та АБ «Енергобанк» укладено кредитний договір.

Виконання умов кредитного договору забезпечено договором іпотеки від 18 квітня 2008 року, укладеним між цими сторонами, за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 68,5 кв. м.

11 грудня 2017 року ПАТ «Енергобанк» уклав договір відступлення прав вимоги, за яким відступило ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» право вимоги за договором іпотеки.

07 липня 2018 року між ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу вказаної вище квартири.

Посилаючись на те, що вартість предмета продажу була суттєво занижена, ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» порушено порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_3 просила скасувати звіт про незалежну оцінку квартири, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнати за нею право власності на спірну квартиру.

27 серпня 2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва відкрито провадження у справі за цим позовом.

21 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому просив зобов'язати її усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою шляхом виселення.

Оскаржуваною ухвалою зустрічний позов повернуто ОСОБА_2

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, зробив висновок про недоцільність об'єднання первісного та зустрічного позовів в одне провадження.

Колегія погоджується з таким висновком суду.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).

Відповідно до статті 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред'явлення зустрічного позову є: 1) взаємопов'язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; та 2) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

З огляду на досліджені судом першої інстанції предмети і підстави первісного та зустрічного позовів, колегія суддів погоджується з висновком про відсутність правових підстав для спільного розгляду заявленого ОСОБА_2 зустрічного позову з первісним позовом у даній справі.

Суд зважає на те, що первісний позов ґрунтується на порушенні відповідачами Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час передачі у власність ОСОБА_2 предмета іпотеки.

Натомість зустрічний позов ґрунтується на нормах ЖК України щодо захисту права власності, яке оспорюється.

При цьому, на думку колегії, задоволення зустрічного позову безпосередньо не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, а навпаки лише задоволення первісного позову може вплинути на права ОСОБА_2 як позивача за зустрічним позовом.

Подання такого зустрічного позову не доводить відсутності у позивача матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову, з яких випливає суб'єктивне право позивачки за первісним позовом.

Ураховуючи те, що первісний та зустрічний позови не є взаємопов'язаними, виникли з різних правовідносин і їхній сумісний розгляд є недоцільним, колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2

Помилковими є доводи апеляційної скарги про невірне застосування судом норм процесуального права, оскільки первісний та зустрічний позови є взаємопов'язаними, оскільки вимоги за зустрічним позовом прямо впливають на предмет розгляду у справі за первісним позовом щодо недійсності та скасування звіту про незалежну оцінку спірного нерухомого майна.

Разом з тим, колегія вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до суду з окремим позовом в загальному порядку.

За наведених обставин, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 20.12.2018 р.