ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 640/15731/17

провадження № 22-ц/818/315/18

Категорія: відшкодування шкоди

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2018 року у складі судді Бородіної Н.М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», ОСОБА_3

про відшкодування шкоди, -

встановив:

11.10.2017 року ОСОБА_2, подав до суду позов про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок ДТП. в якому просив стягнути з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» 37807,50грн. та стягнути з ОСОБА_3 1000 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 зазначав, що 24.11.2016р. сталося ДТП за участю його автомобіля та автомобіля Daewoo Lanos, держ. № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Постановою суду від 03.03.2017р. винним у вказаному ДТП визнаний водій ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ТОВ «Міжнародна страхова компанія».

Він звернувся до страхової компанії, вона встановила розмір майнової шкоди, однак виплатила йому лише половину, вважаючи його також винним в ДТП, що не відповідає дійсності, тому недоплачена сума підлягає стягненню у судовому порядку. З ОСОБА_3 він просить стягнути суму франшизи, передбаченої полісом страхування.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Суд вирішив стягнути з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» матеріальну шкоду в сумі 37807 грн. 50 коп., стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТДВ «Міжнародна страхова компанія»просить рішення суду від 07.08.2018 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи скаргу, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» вказує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо ДТП скоєнні лише з вини водія ОСОБА_3, суд не застосував положення ч. 3 ст. 1188 ЦК України та п. 36.3. ст. 36 Закону - щодо відшкодування відповідачем половини від розміру страхового відшкодування у разі наявності обопільної вини водіїв у скоєнні ДТП, що є порушенням норм матеріального права, оскільки ДТП сталося за обопільної вини водіїв і саме вказані норми підлягали застосуванню виходячи з дійсних фактичних обставин справи та спірних правовідносин.

Виходячи з наявності обопільної вини, страхове відшкодування на користь позивача у відповідному розмірі (половина від вартості ремонту з урахуванням зносу) було сплачено в досудовому порядку, тому суд не мав жодних правових підстав щодо задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача страхового відшкодування в повному обсязі виходячи лише з наявності лише вини ОСОБА_3

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3не надано.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою відповідача в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги, з якими погоджується і апеляційний суд, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експерта №13806 від 04.08.2017р. є недопустимим доказом обопільної вини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у ДТП, яке сталося 24.11.2016 року і таким чином страховою безпідставно не виплачено позивачу матеріальну шкоду, спричинену його автомобілю в наслідок ДТП.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Судовим розглядом встановлено, що 24 листопада 2016 року о 18-15 год. на перехресті Салтівського шосе з вулицею Халтуріна в м. Харкові сталося ДТП за участю автомобіля Daewoo Lanos, держ. № НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля Honda CR-V, держ. № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП, оскільки він порушив вимоги п. 8.7.3 (г) ПДРУ - проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Honda CR-V, держ. № НОМЕР_2 належить ОСОБА_2

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/4964868 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія».

ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування.

ТОВ «Міжнародна страхова компанія» було встановлено розмір відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на підставі звіту №113/06/17, в сумі 93138 грн., в тому числі ПДВ в сумі 15523 грн. Сума, яка повинна бути виплачена позивачу страховою, внаслідок спричиненої ДТП шкоди його автомобіля, складає 76615 грн. Однак, страховою виплачено лише 37807,50 грн., що сторонами не оспорюється.

За ініціативою ТДВ «Міжнародна страхова компанія» було проведено експертне дослідження у ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_4. Відповідно до висновку експертного автотехнічного дослідження №13806 від 04.08.2017р., проведеного ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_4, в тому числі дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.п.8.7.3 «є», 10.1 ПДР України та знаходяться в причинному звязку із виникненням ДТП.

З урахуванням вказаного висновку ТДВ «Міжнародна страхова компанія» вважає, що в ДТП, яке сталося 24.11.2016року винні обидва водія, однак з цим суд першої інстанції не погодився і апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки постановою Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вказаному ДТП, зазначена постанова набрала законної сили, даних про її скасування або зміну сторонами не надано.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Посилання скаржника на те, що обопільна вина водіїв доведена висновком експерта №13806 від 04.08.2017року є помилковим, оскількивисновок експертизи може бути відповідним доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі коли висновок експертизи наданий стороною, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися судом виключно як письмовий доказ, що підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, враховуючи характер матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про призначення проведення судової експертизи.

З клопотанням про призначення судової експертизи ТДВ «Міжнародна страхова компанія» ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не зверталось.

Таким чином суд першої інстанції правильно дійшов висновку про недопустимість висновку експерта №13806 від 04.08.2017року, як визначення обопільної вини водіїв.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» залишити без задоволення

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_6