Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Миколаїв

справа № 490/11867/16-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лептугою С.С.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 та

приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Альфа Страхування»

про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою

приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 25 липня 2018 року суддею Гуденко О.А. в приміщенні цього ж суду (повне судове рішення складено 2 серпня 2018 року),

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що 27 квітня 2016 року з вини водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний йому автомобіль марки «Toyotа Land Cruiser Prado», р.н.з. НОМЕР_1. Вина ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху встановлена судовим рішенням. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власниками джерела підвищеної небезпеки, застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за договором обов'язкового страхування та договором добровільного страхування від 4 вересня 2015 року. Автомобіль ним відремонтовано, загальна сума збитків складає 511 769, 38 грн.

Посилаючись на право повного відшкодування збитків, заподіяних винними діями володільця джерела підвищеної небезпеки, обов'язок страховика щодо виплати страхового відшкодування та субсидіарний обов'язок винної особи, ОСОБА_1 просив стягнути з ПрАТ СК «Альфа Страхування» 100 000 грн. страхового відшкодування, з ОСОБА_2 - 411 769,38 грн. та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2, діючи через свого представника, позов не визнала, посилаючись на невірне визначення позивачем розміру відшкодування внаслідок знищення його транспортного засобу. В судовому засіданні представник відповідачки позов визнав частково.

Представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відзив не надав, участі у судових засіданнях не приймав. За змістом наданих суду документів страховик відмовився виплатити страхове відшкодування у зв'язку з тим, що на час явки страхового комісара пошкоджений транспортний засіб було розукомлектовано.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2018 року позов задоволено частково. На користь ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 - 272 798,14 грн. матеріальної шкоди, з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - 100 000 грн. страхового відшкодування. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» просив рішення скасувати та відмовити у позові, посилаючись на порушення позивачем обов'язку зберігати пошкоджене майно у попередньому стані до його огляду повноважним представником страховика, а тому й відсутність підстав для виплати страхового відшкодування. Крім того, апелянт посилався на порушення судом процесуальних норм, а саме позбавлення його права на отримання процесуальних документів, а тому й права на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат ОСОБА_3, посилаючись на законність висновків суду щодо підстав відповідальності страхової компанії, просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Правом на відзив відповідачка ОСОБА_2 не скористалась.

В судове засідання апеляційного суду з'явились представник відповідача - ОСОБА_3 та представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 Представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.279, 282), причини неявки суду не повідомив. Справу розглянуто у відсутності представника ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом оскарження є висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для виплати ОСОБА_1, як потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27 квітня 2016 року, страхового відшкодування відповідно до полісу обов'язкового страхування та договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» ОСОБА_2 4 вересня 2015 року.

Перевіривши законність та обгрнутованість судового рішення в частині стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь потерпілого ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини щодо права фізичної особи на відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в тому числі майну цієї особи, обсягу відповідальності та кола відповідальних осіб регулюються правилами статей 1166,1187,1188,1192 ЦК.

Складовою таких правовідносин є захист майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків) шляхом страхування певних ризиків, в тому числі й відповідальності перед третіми особами.

Зміст договорів страхування складає обов'язок страховика в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату).

Предметом договору страхування є майнові інтереси, пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (статті 979,980 ЦК).

Судом першої інстанції встановлено, що 27 квітня 2016 року на перехресті вулиць Фалеєвської та Адміральської у м. Миколаєві з вини водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Toyotа Land Cruiser Prado», р.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_1

Факт дорожньо-транспортної пригоди, вину ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, факт пошкодження транспортного засобу позивача, які встановлені судом першої інстанції, апелянт не заперечує.

Розмір майнової шкоди, заподіяної позивачеві у зв'язку з проведенням ремонтних (відновлювальних) робіт автомобіля марки «Toyotа Land Cruiser Prado», визначено висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 26 квітня 2018 року, що складає 372 798,14 грн. (а.с.133-148).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як володільця джерела підвищеної небезпеки - забезпечувального транспортного засобу автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», р.н.з. НОМЕР_2, застрахована ПрАТ «СК «Альфа Страхування»:

1.за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4918729 від 4 вересня 2015 року (далі - Поліс) (а.с. 242) - обов'язкове страхування відповідальності;

2.за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №042.0907439.404 від 4 вересня 2015 року (далі - Договір) (а.с.242 зворот, 237-239) - добровільне страхування відповідальності.

1.Підстави виплати страхового відшкодування та відмови від здійснення виплат за обов'язковим страхуванням відповідальності передбачені Законом "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 1 липня 2004 року (далі - Закон №1961-ІУ).

Відповідно до положень Закону №1961-ІV страховим випадком визнається дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну, зокрема, майну потерпілого (стаття 6); розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілого, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування страхування, становить 50 000 грн.(стаття 9); а підставою відшкодування шкоди у межах цієї суми є настання страхового випадку (стаття 22).

Правила статті 33 Закону №1961-ІV покладають на водіїв та власників транспортних засобів, причетних до такої пригоди, обов'язок зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Ці особи звільняються від обов'язку збереження пошкодженого транспортного засобу у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження пошкодженого майна.

За правилами статті 37 Закону №1961-ІУ підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (пункт 37.1.3).

З матеріалів справи вбачається, що страховик -ПрАТ «СК «Альфа Страхування» був повідомлений про страховий випадок того ж дня - 27 квітня 2016 року.

Цей факт підтверджено самим страховиком у листі за вих.№0733.609.16.2-0227.11 від 9 листопада 2016 року (а.с.26).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 також підтвердив факт повідомлення страховика про страховий випадок того ж дня - 27 квітня 2016 року.

Обов'язкової письмової форми повідомлення страховика та повідомлення саме потерпілою особою правила статті 33 Закону №1961 не передбачають.

Отже письмова заява ОСОБА_1 від 16 травня 2016 року (а.с.203-205) не може вважатись тим повідомленням, з дати якої має відраховуватись десятиденний строк, протягом якого позивач мав зберігати транспортний засіб у попередньому стані.

Крім того, огляд пошкодженого автомобіля проведено аварійним комісаром ОСОБА_5 23 травня 2016 року, складено акт огляду (дефектна відомість), в якій зазначено перелік пошкоджених деталей, але вказано, що автомобіль знаходиться у розібраному стані - пошкоджені частини автомобіля знаходяться окремо від вузлів та агрегатів автомобіля (а.с. 208-209).

Автомобіль у такому стані не може вважатись відновленим, як то зазначено у висновку ТОВ «Екліс» (а.с.210), проте саме цей факт став підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Оцінивши встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про те, що зняття пошкоджених деталей автомобіля позивача на час огляду його аварійним комісаром може вплинути на розмір заподіяної шкоди, але не унеможливлює встановлення факту страхового випадку, причини та обсяг пошкоджень.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування за Полісом в розмірі 50 000 грн.

2.Правовідносини за договором добровільного страхування регулюються Законом «Про страхування» №85/96 від 7 березня 1996 року (далі - Закон №85/96), Правилами добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту, затвердженими 29 травня 2007 року з наступними змінами (далі - Правила), та умовами Договору.

Законом № 85/96 визначені загальні права та обов'язки страховика та страхувальника (стаття 21).

Будь-яких обов'язків третіх осіб, які набувають права на отримання страхового відшкодування, цим законом не передбачено.

Стаття 26 Закону № 85/96 містить перелік обставини, за яких у виплаті відшкодування за договором добровільного страхування може бути відмовлено. Такими підставами є прямо зазначені дії або бездіяльність страхувальника.

Правила також містять обов'язки страхувальника (пункт 13.2), певні підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (пункти 18.1) та додаткові підстави, якщо це передбачено Договором (пункт 18.2) ( а.с. 237-239).

Договором (а.с. 237-239) передбачено, що підставою відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання страхувальником обов'язків, передбачених Договором (пункт 4.3).

Обов'язків осіб, які не є страхувальниками, але потерпіли внаслідок страхового випадку, умови Договору не містять.

За умовами Договору розмір страхового відшкодування складає 50 000 грн.

Відомостей про виплату страхового відшкодування іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди страхового відшкодування матеріали справи не містять. На ці обставини представник апелянта не посилався ані у відмові, ані в апеляційній скарзі.

Не містить апеляційна скарга й доводів, які би стосувались невірно визначеного судом розміру відшкодування як за обов'язковим, так і за добровільним страхуванням.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено передбачених законом або договором підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу у визначеному судом розмірі.

Не може бути підставою для скасування судового рішення й посилання апелянта на порушення судом першої інстанції його права на судовий захист (стаття 6 Конвенції), а саме неотримання ним копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих документів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 12 грудня 2016 року (а.с. 51), копія цієї ухвали, позовної заяви та додатків направлені страховій компанії того ж дня (а.с. 54).

Представники відповідача неодноразово направляли до суду заяви, доручення, зазначаючи всі реквізити цивільної справи (унікальний номер справи, найменування сторін тощо) (а.с.102-103,108-109).

Копія ухвали про відновлення провадження у справі від 16 травня 2018 року була направлення ПрАТ «СК «Альфа Страхування» того ж числа та отримана ним 24 травня 2018 року (а.с. 150,151).

В судове засідання 14 червня 2018 року представник страхової компанії не з'явився, надіслав заяву про відкладення розгляду справи для надання можливості подати відзив з проханням надіслати копію позовної заяви (а.с.171,172).

Про відкладення розгляду справи на 24 липня 2018 року представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» був повідомлений належним чином 18 червня 2018 року (а.с. 179,180).

Про наявність перешкод для участі в судовому засіданні 24 липня 2018 року компанія не повідомила.

Отже, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з грудня 2016 року мало всі необхідні відомості про наявність в провадженні суду цивільної справи, про її рух, отримувало процесуальні документи, судові повістки, вчиняло процесуальні дії, а тому не направлення (повторно) копії позовної заяви у червні 2018 року не може вважитись порушенням права на доступ до суду, яке передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 16 листопада 2018 року.