РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14768/16-ц

Провадження № 2/643/332/18

30.10.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, Московського РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зобов'язання зняти з реєстрації, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ МВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просить визнати недійсним розпорядження №919 від 01.08.2013 р. відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департмемнту економіки та комунального майна Виконкому Харківської міської ради про приватизацію квартири АДРЕСА_1, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департмемнту економіки та комунального майна Виконкому Харківської міської ради №5-13-301949 від 01.08.2013 р. на квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати Московський РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_4 та усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловою площею в квартирі АДРЕСА_1, вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначив, що він постійно зареєстрований та проживав в квартирі АДРЕСА_1. Разом з ним зареєстровані та проживають його брат ОСОБА_2, дружина брата ОСОБА_4 та їх неповнолітня донька ОСОБА_3

Заочним рішенням суду від 30.01.2013 р. позивача було знято з реєстрації за зазначеною адресою за позовом його брата ОСОБА_2 Після отримання заочного рішення брат позивача зняв його з реєстрації за спірною квартирою.

У позивача відсутнє інше житло окрім спірної квартири, у зв'язку із чим він звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення. 28.07.2014 р. рішенням суду, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В липні 2016 р. при отриманні позивачем довідки з дільниці №36 КП «Жилкомсервіс» йому стало відомо, що спірна квартира була приватизована його братом 01.08.2013 р., тобто відповідач скористався заочним рішення суду, яке в подальшому було скасовано.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ МВС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_1 за зазначеною вище адресою.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.07.2003 р. рішенням Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова №236/7 у зв'язку із смертю наймача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 визнано наймачем квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з двох чоловік: ОСОБА_2 - наймач та ОСОБА_2 - брат. З моменту смерті матері, а саме з 2002 року ОСОБА_2 виїхав добровільно з зазначеної квартири до іншого місця проживання у м. Харкові, жодного дня в спірній квартирі не проживав, майно, яке належить відповідачу в спірній квартирі відсутнє, комунальні послуги відповідач не сплачує. Більш ніж три роки позивач та відповідач не спілкувались, у зв'язку із чим у серпні 2012 р. позивач звернувся до суду із позовом до брата ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття з реєстрації. 30.01.2013 р. заочним рішенням суду позов було задоволено, рішення набрало законної сили. 03.04.2013 р. на виконання рішення суду ОСОБА_2 було знято з реєстрації.

01.08.2013 р. відділом приватизації житлового фонду Харківської міської ради було винесено розпорядження №919 про приватизацію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, у встановлений законом строк зазначена квартира внесена до державного реєстру права власності.

27.07.2014 р. ОСОБА_2 було поновлено реєстрацію місця проживання. Однак, після поновлення відповідача в реєстрації місця проживання в квартирі, відповідач в спірній квартирі не проживає, особисті речі відповідача відсутні, оплату за комунальні послуги не вносить та не виявляє бажання відкрити свій особовий рахунок для самостійної оплати комунальних послуг. Жодні дії, які б перешкоджали відповідачу у користуванні квартирою, з боку позивача відсутні.

В судовому засіданні представник позивача та позивач уточнену позовну заяву підтримали, просили її задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 заперечували проти задоволенн позову та просили задовольнити зустрічну позовну заяву.

Представник відповідача Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області надав письмові заперечення проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника.

Представник відповідача Московський РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухаши пояснення, дослідивши докази по справі, суд встанови наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Спірною є квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова № 236/7 від 01.07.2003 р. «Про зміну умов договору житлового найму" у зв'язку зі смертю наймача ОСОБА_7 відповідача ОСОБА_2 було визнано наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з двох чоловік: ОСОБА_2 - наймач та ОСОБА_1 - брат.

03.04.2013 р. ОСОБА_1 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 р., яким його було визнано таким, що втратив право користування житлом.

Спірна квартира була приватизована на підставі розпорядження відділу приватизації житлового фонду 01.08.2013 р. №99 і передана у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно реєстраційний номер №5-13-301949 від 01.08.2013 р. (а.с.36)

На час приватизації позивач за первісним позовом ОСОБА_2 в квартирі не мешкав та не був зареєстрований.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2013 р. про задоволення позову ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку було скасовано і рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04.11.2014 р. рішення районного суду залишено без змін.

У даних судових рішеннях було встановлено із досліджених доказів, що ОСОБА_1 тривалий час не проживає у спірній квартирі з поважних причин і не має ключів від вхідних дверей, при цьому ОСОБА_2 не визнає його право на проживання в зв'язку з чим і звернувся з позовом до суду про усунення йому перешкод у користуванні житлом і зняття ОСОБА_1 з реєстрації.

Після скасування заочного рішення та відмови у позові про усунення перешкод ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2014 р. було роз'яснено, що відмова у позові щодо усунення перешкод та зняття з реєстрації є підставою для поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 в спірній квартирі. Реєстрацію ОСОБА_1 було поновлено і на даний час реєстрація зберігається за спірною адресою.

Відповідно до встановлених обставин та виходячи із досліджених по справі доказів суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню лише в частині вимог щодо усунення перешкод в користуванні квартирою і вселення.

Як зазначено вище, факт перешкоджання ОСОБА_1 у проживанні в квартирі встановлений попередніми рішеннями суду, і враховуючи, що і на даний час ОСОБА_2 заперечує проти проживання ОСОБА_1 в зв'язку із чим і подав зустрічний позов, то суд вважає, що умови перешкоджання у проживанні продовжують існувати

Обставини перешкоджання також підтвердили в суді допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та сам ОСОБА_1, який був допитаний як свідок.

З цих причин вважати, що ОСОБА_1 не проживає без поважних причин у квартирі, не має підстав, тому у зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 посилається на положення ст. 405 ЦК України, в яких зазначено, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Між тим, суд не може погодитися з правовим обґрунтуванням вимог позивача за зустрічним позовом, оскільки в розумінні положень таких норм як ст. 3 СК України та ч. 2 ст. 64 ЖК України ОСОБА_1 не відноситься до членів сім'ї ОСОБА_2, так як є рідним братом, і не підпадає під перелік осіб за ч. 2 ст. 64 ЖК України, а факт спільного проживання і ведення спільного господарства сторонами не доводиться.

Посилання ж ОСОБА_2 на обґрунтування своїх вимог ст.ст. 319,321 ЦК України щодо непорушності права власності і вільного права володіння, користування та розпорядження належним майном є обґрунтованим, але разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які б могли порушити права інших осіб, і у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які передбачені ч. 2 даної статті, а саме порушення прав інших осіб, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

І оскільки ОСОБА_1 законно оселився в спірній квартирі, законно зберігає реєстрацію за цією адресою та право проживання в ній і встановлений факт перешкоджання його проживанню як до приватизації спірного житла так і після, то суд вважає, що ОСОБА_2 як власник житла порушує права ОСОБА_1, і саме тому, припинення порушення права суд здійснює шляхом задоволення вимог про вселення.

Щодо вимог про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності і його скасування, то суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Стаття 345 ЦК України встановлює, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності, у порядку, встановленому законом. Порядок приватизації громадянами займаних ними жилих приміщень у будинках державного житлового фонду регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Виходячи з аналізу змісту Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст. ст. 1,6,9, 61 ЖК УРСР, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'і.

Таким чином, позивач на момент приватизації квартири № 214 не був зареєстрований та постійно не мешкав в квартирі, тому своє право на приватизацію квартири втратив.

Оскільки при приватизації житла вказане вище було враховано, оспорюваний акт не суперечить ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то ним не порушені права позивача.

Тому, скориставшись своїм правом на приватизацію, відповідач подав у відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської області заяву про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Також не підлягають задоволенню вимоги про зобов'язання Московського РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти з реєстрації ОСОБА_4, так як відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Наведений перелік підстав для зняття реєстрації місця проживання особи є вичерпним.

Суд не може своїм рішенням зобов'язати орган Державної міграційної служби зняти з реєстрації ОСОБА_4 оскільки на сьогодні відсутня будь яка із перелічених у ст. 7 Закону підстав.

До того, ж це питання не відноситься до юрисдикції даного суду і є вимогою, що розглядається в адміністративному судочинстві.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, Московського РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зобов'язання зняти з реєстрації, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 6 885 (шість тисяч вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 86 коп. (шість тисяч вісімсот вісімдесят п'ять)

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ МВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, серія і номер паспорта НОМЕР_3, місце проживання: 61123, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: 61123, АДРЕСА_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, 61123, АДРЕСА_1; Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 16; Московський РВ у місті Харкові ГУДМС України в Харківській області, м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 25-а.

Суддя: Я.М.Горбунова