19.12.2018 Справа № 756/9034/18
Справа № 756/9034/18
Провадження № 2-с/756/54/18
У х в а л а

19 грудня 2018 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що 02.08.2018 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/353/18 про стягнення з неї на користь КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" заборгованості за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 12530 грн. 55 коп., а також судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України установлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» п.п. 51, 52).

Таким чином, закон покладає на заявника обов'язок обґрунтувати причину пропуску процесуального строку, а не порушити формальне клопотання про його поновлення з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Враховуючи, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу не обґрунтоване, в ньому не наведено причину пропуску цього процесуального строку, що позбавляє суд перевірити її поважність, дійшов висновку про відмову у задоволенні цього клопотання та повернення заяви з підстав, передбачених ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 127, 170, 260, 261 та 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя