АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/7137/17 Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/790/2137/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/7137/17 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересована особа ОСОБА_1, на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року у складі судді Гарилюк С.М.,-

встановив:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду зі скаргою, мотивуючи яку зазначило, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року звернуто стягнення шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі покупцеві предмету іпотеки за іпотечним кредитом № РМЕ-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Самощенко О.А., зареєстрованим у реєстрі № 6780, - житловий будинок літер «А-1» з надвірними будівлями, загальною площею 47,7 кв. м., житловою площею 25, 3 кв. м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент укладення договору купівлі-продажу, з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повноважень продавця для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року у розмірі 328 005 грн.. З метою збереження предмету іпотеки передано вищевказане нерухоме майно в управління «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Зобов'язано ОСОБА_1 передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по акту прийому передачі оригіналів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки з метою оформлення договору купівлі-продажу.

На виконання зазначеного рішення 13.08.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 2-180/11, який разом із заявою про відкриття виконавчого провадження було пред'явлено 06.09.2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області).

Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ДВС від 08.09.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54653003 за виконавчим листом від 13.08.2014 року в частині передачі предмета іпотеки до його реалізації в управління ТОВ ОТП Факторинг Україна», а постановою державного виконавця від 11.10.2017 року виконавчий лист № 2-180/11 повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що виконавчий лист видано не з примусового відчуження предмета іпотеки, а лише про його передачу в управління іпотекодержателя з метою збереження, що не заборонено Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», крім того, місце постійного проживання боржника ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстроване не за адресою предмету іпотеки, а за іншою адресою: АДРЕСА_2, заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 11.10.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скаргу на дії державного виконавця задовольнити. В обґрунтування скарги зазначив, що виконавчий лист видано не з примусового відчуження предмета іпотеки без згоди власника, а щодо тимчасової передачі його в управління іпотекодержателя, а тому дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на вказані правовідносини не поширюється.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-705/077/2007 від 20 грудня 2007 року у розмірі 328 005 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на момент укладення договору купівлі-продажу, з наданням «ОТП Факторинг Україна» повноважень продавця; з метою збереження предмету іпотеки передано вищевказане нерухоме майно в управління «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами. Зобов'язано ОСОБА_1 передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по акту прийому передачі оригіналів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки з метою оформлення договору купівлі-продажу.

Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ДВС від 25.05.2017 року виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто стягувану.

Постановою державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ДВС від 08.09.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54653003 за виконавчим листом від 13.08.2014 року з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року в частині «з метою збереження предмета іпотеки до його реалізації передати житловий будинок АДРЕСА_1 в управління ТОВ ОТП Факторинг Україна» з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами».

Постановою державного виконавця від 11.10.2017 року виконавчий лист № 2-180/11 повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії щодо повернення виконавчого листа стягувачу вчинені державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відсутні підстави для задоволення скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві здійснюється за рішенням суду або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду (ст. 34 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» , не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Оскільки виконавче провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не відкрито, а передача предмета іпотеки іпотекодержателю в управляння є складовою примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання дій державного виконавця щодо повернення виконавчого листа неправомірними.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 435, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова