Дата документу 13.11.2018 Справа № 318/2183/17-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №318/2183/17 Головуючий у 1 інстанції: Васильченко В.В.
Провадження № 22-ц/807/177/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 23 серпня 2014 року ОСОБА_4 кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість - 12281,24 грн., яка складається з наступного: 1298,77 грн. - заборгованість за кредитом; 9921,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 561,01 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 23 серпня 2014 року у розмірі 12281,24 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23листопада 2017 року замінено відповідача у справі на правонаступника ОСОБА_3

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на дотримання строку позовної давності, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що банком було пропущено строк звернення до суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходів з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №б/н від 23.08.2014 року шляхом підписання заяви позичальника, в якій вказано, що вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору обов'язковий щомісячний платіж становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) зі строком сплати до 25 числа за попередній місяць (а.с.6-30).

У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем за кредитним договором станом на 31.08.2017 р. виникла заборгованість у сумі 12281,24 грн., яка складається з наступного: 1298,77 грн. - заборгованість за кредитом; 9921,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф( фіксована частина); 561,01 грн. - штраф (процентна складова).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, про що 26.02.2015 року складно відповідний актовий запис №10 виконавчим комітетом Благовіщенської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області та видане свідоцтво про смерть серії 1-ЖС №316281 від 26.02.2015 року.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2016 року, яке видане державним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 625, Клімова И.О. є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4 (а.с 83).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 платежі на погашення заборгованості жодного разу не здійснювались, докази протилежного ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано.

Суд першої інстанції, встановивши що між сторонами склалися відносини з кредитування та відповідач має заборгованість за кредитним договором, разом з тим врахував, що ОСОБА_3 подана заява про застосування строків позовної давності (а.с.121).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Саме тому, враховуючи, що ОСОБА_4 не здійснювалась сплата щомісячних платежів з дати укладання договору 23 серпня 2014 року, право вимоги про повернення грошей у позивача виникло вже 26 вересня 2014 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом 10 жовтня 2017 року, тобто після спливу передбаченого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, суд першої інстанції правомірно застосував строк позовної давності та відмовив у задоволенні позову.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції від банку не витребувалась інформація щодо строку дії платіжної картки, не може бути прийнято до уваги з огляду на наступне.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК УКраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами частин першої - третьої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Отже, оскільки відомості щодо строку дії картки позивачем не були надані станом на час ухвалення рішення суду, тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Крім того, будь-яких відомостей щодо строку дії картки позивачем не зазначено в апеляційній скарзі, в судове засідання апеляційного суду представник банку не з'явився.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» залишено без задоволення.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року у цій справі залишено без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: