Провадження № 2/344/1478/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «АСК «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «АСК «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

28.09.2018 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивач про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю спору, оскільки 31.10.2017 року АСК «Омега» було сплачено страхове відшкодування матеріальних збитків за пошкодження автомобіля в сумі 8100,00грн. на ФОП ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Оскільки АСК «Омега» було сплачено страхове відшкодування матеріальних збитків, позивач погодився на таку суму страхового відшкодування, дії сторін, свідчать про настання обставин, у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань щодо сплати страхового відшкодування, а отже між сторонами відсутній спір, то суд вважає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження в справі закрити.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що сплачений судовий збір слід повернути позивачу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем ПАТ «АСК «Омега» після пред'явлення позову.

Ч. 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

В запереченнях до позову представник відповідача ПАТ «АСК «Омега» зазначив, що відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України відшкодуванню підлягають послуги адвоката, а не будь-якої особи, що може здійснювати представництво в суді.

Так, позивачем на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу надано договір про надання послуг в сфері права від 17.07.2017 року (а.с.38-39), акт приймання виконаних робіт від 23.10.2017 року (а.с.141), квитанція про оплату послуг в сфері права на суму 6000 гривень (а.с.37).

Суд не може погодитися з даним запереченням, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 05.10.2017 року ( ЦПК України в редакції 2004 року), частиною 1 статті 84 цього Кодексу передбачено витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «АСК «Омега» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - закрити.

Зобов'язати управління Державного казначейства в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2, сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок згідно квитанції № 0.0.834317377.1 від 22.08.2017 року на суму 640 гривень 00 копійок.

Стягнути з ПАТ «АСК «Омега», місцезнаходження: м. Київ, вул. Обсерваторна, 17/2, , на користь ОСОБА_2, витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Татарінова О.А.