Справа № 140/1804/18
Провадження № 22-ц/801/273/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуСправа № 140/1804/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Марчук В.С., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: заявника ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №140/1804/18 за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2018 року, яке ухвалене суддею Науменко С.М. в приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області, повний текст складено 24 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Просив, встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду є не законним, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 7 (а.с.8).

Відповідно до довідки Великобушинської сільської ради Немирівського району Вінницької області №290 від 29 березня 2018 року, після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_2 від 10 січня 1988 року. Спадщину померлої прийняв її син - ОСОБА_6, фактичним прийняттям, а саме шляхом проживання з померлою за її останнім місцем реєстрації

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла - ОСОБА_8, після її смерті залишилась спадщина, в тому числі - право на земельну частку пай в КСП «Жовтень» с. Велика Бушинка, Немирівського району, Вінницької області, розміром 2,95 га. Спадщину після її смерті прийняв - ОСОБА_3, фактичним прийняттям, а саме шляхом спільного проживання разом з померлою та шляхом вступу в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області 13 квітня 2011 року, актовий запис №3 від 24 березня 2003 року (а.с.10), після його смерті залишилась спадщина, в тому числі - право на земельну частку пай в КСП «Жовтень» с. Велика Бушинка, Немирівського району, Вінницької області розміром 2,95 га. Спадщину після його смерті прийняв - ОСОБА_3, фактичним прийняттям, а саме шляхом спільного проживання разом з померлим та шляхом вступу в управління спадковим майном.

Також, спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_6 є дочка - ОСОБА_5, яка спадщину не прийняла та на неї не претендує. В суді першої інстанції нею було написано заяву, в якій вона вимоги ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі (а.с.55).

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_3 зокрема зазначив, що з питанням оформлення спадщини, звернувся до нотаріуса, однак йому було повідомлено, що неможливо оформити спадкове майно у зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з померлими, в зв'язку з чим рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 22 травня 1958 року, ОСОБА_8, уклала шлюб із ОСОБА_6, та змінила прізвище на «ОСОБА_8» (а.с.12).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками записано ОСОБА_6 та ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_5 від 16 лютого 1967 року (а.с.11).

Документ, який підтверджує родинний зв'язок між померлим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 містить розбіжності, а саме в написанні по батькові в свідоцтві про народження батько вказаний ОСОБА_6, а свідоцтві про смерть - «ОСОБА_6», внести зміни в актовий запис неможливо, що підтверджується Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 12 березня 2018 року (а.с.19-20).

Також згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19 червня 2018 року (а.с.24), ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками вказано ОСОБА_11 та ОСОБА_7, а згідно свідоцтва про смерть мати записана як ОСОБА_7.

Згідно виписки із погосподарських книг Великобушинської сільської ради за 1958-2003 роки по особовому рахунку НОМЕР_6, головою двору є ОСОБА_7, ОСОБА_6 є сином, ОСОБА_8 - невісткою, ОСОБА_5 - внучкою, ОСОБА_3 - внуком.

В судовому засіданні апеляційного суду були допитані свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які підтвердили, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, а також, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Згідно розяснень, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що розбіжності у написанні ім'я «ОСОБА_7» «ОСОБА_7», та по-батькові «ОСОБА_6» «ОСОБА_6» померлих в різних документах допущена внаслідок помилки працівника РАЦС під час складання свідоцтв.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3, метою встановлення факту родинних відносин є отримання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Тобто, від встановлення факту родинних відносин залежить виникнення спадкових прав ОСОБА_3

Враховуючи, що в іншій спосіб захистити порушене право не можливо, колегія суддів вважає, що наданих заявником письмових доказів достатньо для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не з'ясував обставини справи та не надав їм належної оцінки, ухвалив судове рішення, що не відповідає вимогам законності і обґрунтованості.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Марчук В.С.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.