Справа № 487/731/18
Провадження № 2/487/1148/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря Ільченко А.П., Демиденко Н.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку в приміщенні суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В

Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, діючи в інтересах дитини ОСОБА_2, звернулися до суду зпозовом до ОСОБА_4 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2018 року та до повноліття дитини, шляхом перерахування на його особистий рахунок та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1.

У заяві вказали, що відповідач є одинокою матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, 2006 року народження. При цьому тривалий час нехтує виконанням своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина.

08.12.2017 року неповнолітній ОСОБА_2 самостійно звернувся до служби у справах дітей з проханням вилучення його від матері, посилаючись на те, що матір постійно приводила додому сторонніх осіб, без постійного місця проживання, які проживали в квартирі, вели аморальний спосіб життя, зокрема зловживали спиртними напоями, при цьому матір могла на тривалий залишити його з ними самого, без їжі та предметів першої необхідності. Цього ж дня дитину було поміщено до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де він перебуває до теперішніго часу.

Просилипозбавити ОСОБА_4 батьківських прав, посилаючись на положенняст.164 СімейногоКодексу України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила викладені у заяві фактичні обставини

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнала. Зазначивши, що на даний час вона потрапила у складну життєву ситуацію, пов'язану зі смертю її батьків, та втратою роботи. При цьому підтвердила той факт, що з її згоди у квартирі проживали особи чоловічої статті, яким вона здавала кімнату. Також підтвердила, що неодноразово залишала сина одного під наглядом вищезазначених осіб, оскільки виїжджала на роботу до міста Херсону, де як ведуча проводила розважальні заходи. Також вказала, що на даний час проживає у цивільному шлюбі та має намір забрати сина.

В подальшому до судового засідання не з'явилася.

Заслухавши позицію сторін, опитавши неповнолітнього ОСОБА_2, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Матір'ю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 22.12.2006 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №3 від 01.12.2017 року, відомості про батька дитини внесено відповідно до ст..135 СК України.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 проживав разом з відповідачкою за адресою АДРЕСА_1, у неналежних умовах. Згідно акту обстеження умов проживання від 24.11.2017 року квартира потребує ремонту, дитина проживає в кімнаті, де є диван, письмовий стіл. При цьому, хлопчик спить на дивані без постільної білизни, зі слів матері, інколи, разом з сином в кімнаті мешкають квартиранти.

У квартирі 05.03.2018 року сталася пожежа, згідно повідомлення Заводського відділу ГУДСН України у Миколаївській області №25/146 від 14.03.2018 року, ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем при палінні мешканки квартири ОСОБА_3

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики наданої МЗШ №25, ОСОБА_2, знаходиться на внутрішньо шкільному обліку як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Матір дитини ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, приводить додому сторонніх чоловіків без постійного місця проживання, не працює. У сім'ї не створено комфортних умов для навчання та розвитку дитини.

09.10.2017 року комісія у складі практичного психолога соціального педагога та класного керівника відвідали на дому неповнолітнього ОСОБА_2. Під час відвідування матері вдома не було. У квартирі знаходилися двоє сторонніх нетверезих чоловіка.

Наказом начальника Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради №172 від 06.12.2017 року, дитину ОСОБА_2, який проживає у сім'ї де батьки ухиляються від виконання обов'язків по вихованню дитини, було взято на облік, як дитини яка перебуває у складних життєвих обставинах.

Спеціалістами ММЦ «Соціальних служб сім'ї дітей та молоді» неодноразово здійснювалися спроби провести міри щодо оцінки потреб дитини та членів його сім'ї, однак виконати це не виявилось можливим через відсутність контакту з матір'ю ОСОБА_2 та її відсутністю за місцем проживання.

Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням №2126 від 26.12.2017 року.

З 08.12.2017 року ОСОБА_2 перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської міської ради, до якого був поміщений, після самостійного звернення до служби у справах дітей Адміністрації Заводського району м.Миколаєва, з проханням вилучення його з біологічної родини.

За вказаний період відповідач декілька разів відвідала дитину, останній раз 27.04.2017 року. Після початку розгляду справи у суді.

Крім досліджених письмових доказів по справі, факти злісного ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, знайшли своє підтвердження показаннями допитаних у судовому засіданні свідків.

Так свідок ОСОБА_5, донька відповідачки, суду пояснила, що з 2017 року матір стала зловживати спиртними напоями, приводити додому сторонніх чоловіків без постійного місця проживання, які проживали у квартирі, вели асоціальний спосіб життя. Відповідач господарством не займалася, часто, на декілька днів, залишала ОСОБА_2 самого, без продуктів харчування та предметів першої необхідності, навчанням хлопчика не цікавилася. При цьому ОСОБА_2 залишався у квартирі зі сторонніми чоловіками, які інколи ночували з ним в одній кімнаті.

Вона неодноразово намагалася допомоги матері з працевлаштуванням, від чого та ухилялася.

Свідок ОСОБА_8, суду пояснила, що працює практичним психологом Центру «Соціальних служб сім'ї дітей та молоді», постійно спілкується з неповнолітнім ОСОБА_2.

Дитина знаходиться у центрі з 08.12.2017 року, поступив у пригніченому та занедбаному стані. При цьому пояснив, що матір часто залишала його самого у квартирі без їжі зі сторонніми чоловіками, які вживали спиртні напої, та вели асоціальний спосіб життя.

При спілкуванні з дитиною, той асоціює свою сім'ю зі старшою сестрою ОСОБА_5, яка постійно відвідує хлопчика в центрі та між ними існують стійкі, теплі родинні стосунки.

Відповідач декілька разів приходила до центру, при цьому будь-яких дій по налагодженню контакту у спілкуванні з дитиною не приймала, формально ставлячись до . ОСОБА_2, у якого в свою чергу відсутнє бажання щодо тісного спілкування з матір'ю.

Відповідно до ст..3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним зокрема, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

В судовому засіданні, у присутності практичного психологу Центру «Соціальних служб сім'ї дітей та молоді» було заслухано неповнолітнього ОСОБА_2, який пояснив суду, що матір залишала його одного вдома, без їжі. В цей час у квартирі проживали сторонні незнайомі йому люди. Його навчанням та інтересами не цікавилася. Пояснив, що сам виявив бажання проживати у центрі. Зі слів дитини протягом останнього року про нього піклувалася лише сестра, з якою він би і хотів проживати.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2009 року в справі «Савіни проти України», визначено, що під час розгляду справи суд повинен з'ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, свідчать про злісне, свідоме нехтування ОСОБА_4 від виконанням своїх обов'язків, зазначених положеннями ст..150 СК України по забезпеченню необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток хлопчика, як складову виховання; відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення.

Більш того, встановленні фактичні обставини винної поведінки відповідачки, на думку суду свідчать про те, що проживання дитини з матір'ю, буде негативно впливати як на його емоційний стан так і не є безпечним для здоров'я неповнолітнього ОСОБА_2.

Згідно ст. 164 СімейногоКодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що навіть після початку розгляду справи в суді, відповідачкою не було прийнято будь-яких мір по поновленню виконання своїх обов'язків по відношенню до неповнолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до ст..166 ч.2 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 на корить ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви з 14.02.2018 року та до повноліття дитини.

Також судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, вказана квартира, перейшла у спадок відповідачці, після смерті батька.

Відповідно до положень ст..17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, про що повідомити державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, з дотриманням положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.02.2018 року та до повноліття дитини, шляхом перерахування на особистий рахунок ОСОБА_2.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, про що повідомити Третю державну нотаріальну контору м.Миколаєва.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, місце знаходження ву.Адміральська, 20 м.Миколаїв.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, тимчасово проживає за адресою АДРЕСА_2.

Повне рішення буде складено 18.05.2018 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК