Справа 487/79/18
Провадження № 22-ц/812/285/18
Категорія 54 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Базовкіної Т.М., Локтіонової О.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 представника відповідача - ОСОБА_3, представника третьої особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Миколаївської міської ради

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Павлової Ж.П., в приміщенні того ж суду об 13 годині 01 хвилині по справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Комунального підприємства «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (надалі - КП «СКП «Гуртожиток») про поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а :

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначав, що 1 липня 2016 року між ним та Миколаївською міською радою було укладено контракт, за умовами якого його було прийнято на посаду директора КП «СКП «Гуртожиток» терміном з 1 липня 2016 року по 1 липня 2017 року, який в подальшому було продовжено до 1 липня 2018 року.

7 грудня 2017 року з ним достроково було припинено дію контракту та було звільнено з займаної посади у відповідності до п.п. 25, 26, контракту, п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, п.п. 19, 20 ч.4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Підставою звільнення стало розпорядження № 503 рк від 7 грудня 2017 року «Про дострокове припинення дії контракту з керівником КП «СКП «Гуртожиток».

Посилаючись на незаконість свого звільнення, просив поновити його на посаді директора КП «СКП «Гуртожиток» та стягнути з останнього на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити негайне виконання рішення в частині поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один календарний місяць.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 2 травня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено - КП «СКП «Гуртожиток».

Ухвалою того ж суду від 26 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за заявою позивача залишено без розгляду.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2018 року позов задоволено. Ухвалено поновити ОСОБА_2 на посаді директора КП «СКП «Гуртожиток» з 7 грудня 2017 року. Вирішено питання поро судові витрати.

В апеляційній скарзі, Миколаївська міська рада посилаючись на те, що судом першої інстанції не досліджено та не встановлено всіх обставин, які мають значення для справи, що призвело для прийняття необґрунтованого рішення, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За положеннями статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 1 липня 2016 року між Миколаївською міською радою в особі Миколаївського міського голови Сєнкевича О.Ф. та ОСОБА_2 укладено контракт з керівником комунального підприємства, за яким останнього призначено на посаду директора КП «СКП «Гуртожиток» терміном з 1 липня 2016 року по 1 липня 2017 року (т.1 а.с.10).

Додатковою угодою від 19 червня 2017 року, продовжено термін дії контракту, укладеного з керівником КП «СКП «Гуртожиток» ОСОБА_2 до 1 липня 2018 року (т.1 а.с.21).

За умовами контракту на ОСОБА_2, як на керівника КП «СКП «Гуртожиток» покладався обов'язок здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а Власник, виконавчий комітет міської ради, департамент ЖКГ міської ради, управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради зобов'язується створювати належні умови для роботи Керівника. Контроль за діяльністю підприємства та керівника Власник покладає на виконавчий комітет міської ради, департамент ЖКГ, управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради. Керівник у своїй діяльності підзвітний Власнику, виконавчому комітету, департаменту ЖКГ, управлінню з використання та розвитку комунальної власності міської ради у межах, встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Пунктами 7.1., 7.3., 8, 9 контракту передбачено, що керівник:

- забезпечує складання в установленому порядку річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства на кожний наступний рік згідно з Порядком складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 24 квітня 2009 року №1130;

- забезпечує виконання затвердженого річного з поквартальною розбивкою фінансового плану підприємства;

-зобов'язується забезпечити виконання показників ефективності використання комунального майна і прибутку;

- зобов'язується забезпечити своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду, позабюджетні та інші фонди, забезпечувати розрахунки підприємства по всіх договірних та інших зобов'язань та недопущення заборгованості із заробітної плати.

Розпорядженням Миколаївського міського голови від 7 грудня 2017 року №503рк ОСОБА_2 звільнено із займаної посади керівника КП «СКП «Гуртожиток» з 7 грудня 2017 року за невиконання обов'язків, передбачених п. п. 7.1., 7.3, п.7, п.8, п.9 контракту відповідно до п. п. 25, 26 контракту від 1 липня 2016 року та п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Контракт від 1 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та Миколаївської міською радою, достроково припинено з 7 грудня 2017 року (т.1 а.с.25)

Підставою звільнення в розпорядженні зазначено подання управління комунального майна Миколаївської міської ради, враховуючи результати перевірки фінансово-господарської діяльності комунального підприємства робочою групою, створеною відповідно до розпорядження міського голови від 29 листопада 2017 року №366.

У частині третій статті 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення статті 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника, та додаткові підстави розірвання договору.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

За змістом пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, припиняється.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Пунктом 25 контракту передбачено підстави припинення контракту з ініціативи власника, в тому числі за поданням власнику з боку виконкому міської ради, управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради, департаменту ЖКГ Миколаївської міської ради до закінчення терміну дії контракту за умов, передбачених п. 26 цього контракту.

Підпунктами «б», «ж» пункту 26 контракту передбачено дострокове припинення контракту у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати.

На підставі розпорядження Миколаївської міської ради №366р від 29 листопада 2017 року було створено робочу групу з перевірки фінансово-господарської діяльності КП «СКП «Гуртожиток» за 9 місяців 2017 року (т.1 а.с.36).

За результатами вказаної перевірки головою робочої групи на підставі протоколів засідання та матеріалів перевірки було складено службову записку, в якій зазначено про порушення керівником КП «СКП «Гуртожиток» умов контракту, а саме п. 7.1., п. 7.3., п. 8 - несвоєчасне подання для розгляду та погодження фінансового плану на 2017 рік, що спричинило несвоєчасне його затвердження, та як наслідок, не сприяло основній меті його складання, аналогічне порушення має місце і стосовно фінансового плану на 2018 рік, за результатами фінансово-господарської діяльності підприємства за 9 місяців 2017 року є збиток у сумі 4 187 грн., при тому що фінансовим планом будь-якого результату не визначалося, у зв'язку з недоліками в роботі підприємства в частині орендних правовідносин відносин у 2017 році до міського бюджету не надійшли кошти у розмірі 392,4 тис. грн. (т.1 а.с.147-151).

У зв'язку з чим, було скеровано подання управління комунального майна Миколаївської міської ради від 7 грудня 2017 року, в якому зазначено, що в порушення Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств КП «СКП «Гуртожиток» несвоєчасно подано фінансовий план на 2017 рік, а на 2018 рік проект фінансового плану досі не наданий, що є порушенням п. 7.1. контракту, до того ж загальна сума кредиторської заборгованості з урахуванням штрафних санкцій складає 19 746,2 грн. з яких податковий борг - 3 471 грн., заборгованість зі сплати ЄСВ 769,8 грн., заборгованість перед ПАТ «Миколаївобленерго» - 12 971,6 грн., заборгованість перед іншими юридичними особами - 2 533,8 грн., що є порушенням п. 9 контракту, крім того у зв'язку з недоліками в роботі підприємства в частині орендних правовідносин у 2017 році до міського бюджету не надійшло 392,4 тис. грн. та за 9 місяців 2017 року підприємство отримало збиток у розмірі 4 187 тис. грн.

З урахуванням викладеного запропоновано достроково припинити контракт з керівником КП «СКП «Гуртожиток» ОСОБА_2 (т.1 а.с.140-141).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що керівником підприємства фінансовий план на 2017 рік та 2018 рік було підготовлено та направлено директору Департаменту ЖКХ Миколаївської міської ради.

Між тим з таким висновком суду погодитися не можливо.

Так, згідно до п. 4 «Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств», затвердженого рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24 квітня 2009 року з подальшими змінами (надалі - Порядок) передбачено, що проект фінансового плану підприємств, прошитий, пронумерований, скріплений печаткою та підписом уповноваженої особи у трьох примірниках за формою згідно з додатком 1 у паперовому та електронному вигляді подається структурному підрозділу виконавчих органів Миколаївської міської ради за підпорядкованістю до 15 серпня року, що передує плановому. Інформацію про дату подання проекту фінансового плану підприємства до структурного підрозділу, до якого було надано проект фінансового плану підприємства, надавати до управління економіки та інвестицій Миколаївської міської ради в термін до 20 серпня року, що передує плановому (т.1 а.с.108-119).

Як вбачається з наданої Департаментом ЖКГ Миколаївської міської ради інформації, проект фінансового плану КП «СКП «Гуртожиток» на 2017 рік був наданий на розгляд до департаменту ЖКГ листом від 1 грудня 2016 року №1641 та повторно листом №796 від 3 липня 2017 року, а проект фінансового плану на 20187 рік наданий на розгляд 29 вересня 2017 року лист №1193 (т.2 а.с.69-72).

Отже, наведене свідчить про несвоєчасне складення та подання керівником КП «СКП «Гуртожиток» фінансових планів на 2017 та 2018 роки, що є порушенням п. 7.1. контракту.

Твердження позивача про те, що передумовою складання фінансового плану на наступний рік повинно бути належне фінансування з бюджету не відповідає умовам «Порядку складання, затвердження та контролю виконання фінансових планів комунальних підприємств».

Посилання ОСОБА_2 на неодноразове повернення департаментом ЖКГ для коригування своєчасне поданих фінансових планів на 2017 та 2018 роки не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Також, не може бути прийнято до уваги висновок суду про відсутність у керівника можливості розпоряджатися банківськими рахунками та наявними на рахунках коштами, оскільки з червня 2014 року банківські рахунки КП «СКП «Гуртожиток» арештовані у зв'язку з чим підприємством не виконані зобов'язання перед бюджетом та Пенсійним фондом, а також не надання цільової фінансової допомоги у зв'язку з чим не було забезпечено виконання показників ефективності використання комунального майна і прибутку, оскільки з урахуванням особливостей контрактної форми трудового договору визначальним у даному випадку є сам факт порушення, а не наявність чи відсутність вини керівника.

До того ж, під час укладання контракту ОСОБА_2 був ознайомлений про наявність заборгованості у підприємства та арешту на рахунках, оскільки ці показники були зазначені у Додатку №1 до контракту від 1 липня 2016 року.

Крім того, укладаючи контракт, ОСОБА_2 погодився з його умовами у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов.

Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішення від 9 липня 1998 року у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що міститься в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Отже, встановлене свідчить про те, що ОСОБА_2 були порушені умови контракту, і як наслідок його обґрунтовано звільнено з роботи на підставі п. 8. ч.1 ст. 36 КЗпП України.

За таких обставин, висновок суду про наявність підстав для поновлення позивача на посаді КП «СКП «Гуртожиток» є помилковим, а тому рішення суду на підставі п. п. 1.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову у задоволені позову.

Згідно ч.7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року із змінами від 28 лютого 2018 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» передбачає компенсацію судових витрат за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком, коли сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат.

Пунктом 5 вказаної Постанови встановлено, що Міністерству фінансів слід передбачати Державній судовій адміністрації за відповідною бюджетною програмою кошти для компенсації судових витрат у цивільних та адміністративних справах.

За такого витрати, понесені Миколаївською міською радою на сплату судового збору у розмірі 1 057,20 грн. підлягають компенсації за рахунок держави Державною судовою Адміністрацію України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про поновлення на роботі відмовити.

Компенсувати понесені Миколаївською міською радою судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1 057,20 грн. за рахунок держави Державною судовою адміністрацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.М. Базовкіна

О.В. Локтіонова

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.