Справа № 710/1212/18
Провадження № 2/710/671/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Бараненко А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом органу опіки та піклування Мар'янівської сільської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 до Шполянського районного суду надійшов даний позов, в якому орган опіки та піклування Мар'янівської сільської ради просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно її сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідачки, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дитину.

Свій позов позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,, є матір'ю-одиначкою, проживає в с.Мар'янівка з березня 2012 року. З 2005 року до 2012 року проживала с.Сигнаївка, була заміжня, з чоловіком розлучилась, має дочку ОСОБА_5, яка за рішенням суду проживає разом з батьком, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина ОСОБА_3, батько дитини невідомий. Дана сім'я відноситься до категорії соціально-неблагополучних, мати не займалась вихованням дитини, не забезпечувала нормального догляду, теплового режиму, харчування, санітарно-гігієнічних умов для утримання і виховання новонародженого сина. Згідно клопотання медичної сестри Мар'янівського ФАПу ОСОБА_6, повідомлення органу опіку і піклування сільської ради до Шполянської РДА, у зв'язку з проявами необережного поводження з дитиною, питання відносно малолітнього ОСОБА_3 розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, та враховуючи заяву матері, влаштовано малолітнього ОСОБА_3, до комунального закладу « Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини" Черкаської обласної ради на утримання держави, терміном на шість місяців, з 13.03.2018 року по 13.08.2018 року. ОСОБА_7 та її малолітній син в будинку покійної матері АДРЕСА_1 спадщина не переоформлена, світло відключене за несплату, підсобного господарства не веде, землю не обробляє. В цивільному шлюбі не перебуває, батько малолітнього ОСОБА_3 невідомий. В будинку, який залишився після смерті матері, де зареєстрована ОСОБА_2 та її малолітній син, ремонти ніколи ніхто не проводив, на його зовнішній стороні ремонт також не проводився протягом багатьох років, тому він має занедбаний стан. ОСОБА_2 не мала бажання приводити до ладу своє житло, тому, до народження сина та після народження проживала разом з сестрою та її сім'єю, де троє неповнолітніх дітей та співмешканець сестри, санітарно - гігієнічні умови були незадовільні від 20.10.2017; 11.12.2017 . Виконавчий комітет сільської ради тримав на постійному контролі дії, які проводились ОСОБА_2 Проводилися обстеження умов проживання даної сім'ї. Про це свідчать акти обстеження умов проживання від 06.02.2018; 15.03.2018; 20.04.218; 17.05.2018; 13.06.2018; 13.03.2018. В ході обстеження постійно було виявлено безлад, антисанітарний стан. Ніяких дії, щодо створення умов для повернення дитини в сім'ю не проводились. Умови для проживання та виховання малолітньої дитини, не створені. На неодноразові зауваження відповідачка не реагувала. Кожного разу обіцяла змінити все на краще, але протягом шести місяців нічого на краще не змінилось. За період перебування дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в закладі на повному державному утриманні з 13.03.2018 року мати, ОСОБА_2 відвідувала його один раз, 03.04.2018. Зазначені факти можна розцінювати як свідоме нехтування громадянкою ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.10.2018 року, відкрито провадження по справі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 19.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мар'янівської сільської ради в інтересах до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник органу опіки та піклування Мар'янівської сільської ради з'явився, та підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явилася, відзив на позов не надала, проти позову заперечувала та просила надати їй можливість забрати дитину літом, так як на зимовий період в неї відсутні можливості щодо утримання дитини.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 12 грудня 2017 року серія НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, зафіксовано факт народження ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 12 грудня 2017 року було зроблено відповідний актовий запис №4. Батьками дитини записані ОСОБА_9 та ОСОБА_2. (а.с.4).

Згідно з довідкою б/н та без числа, виданої виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради, відносно ОСОБА_2, громадянка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані по АДРЕСА_1 у будинку матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, будинок нотаріально не оформила. В будинку не проживали тому, що будинок у занедбаному стані вибиті шибки, відключена електроенергія в будинку антисанітарія, проживала ОСОБА_2 разом з дитиною у будинку сестри по АДРЕСА_2 в якому також умови проживання незадовільні. Дана сім'я відноситься до категорії неблагополучних сімей через те, що мати не займалась вихованням дитини, не забезпечувала нормального догляду, тепла, харчування, санітарно-гігієнічних умов для проживання. Громадянка ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 є мамою-одиночкою, ніде не працює, кошти, які отримала при народженні дитини використала нераціонально з її слів за власним бажанням віддала сестрі. Особистого підсобного господарства не веде і земельну ділянку зовсім не обробляє. Консервація на зиму не заготовлена. Немає можливості для купання і вмивання малолітньої дитини, немає умов для приготування їжі, відсутній запас яких-небудь продуктів харчування; відсутні дрова. Санітарно-гігієнічні умови проживання не відповідають нормі. В кімнатах дуже брудно. Одяг не праний, розкиданий в кожному кутку. Електроенергія не підлючена, шибки не посклиті, відсутні колодязь, туалет, немає умов для проживання матері з малолітньою дитиною. На зауваження не реагує і не бажає покращити ситуацію (а.с.10).

Згідно прохання від 07.02.2018 року наданого сільському голові с. Мар'янівка, медичною сестрою ФАП с. Мар'янівка, ОСОБА_6, при огляді дитини 06.02.2018 року були виялені синяки, за станом здоров'я дитина скерована на лікування в дитяче відідлення Шполянської ЦРЛ, тому просила розглянути питання про вилучення дитини з сім'ї та лишити батькіських прав матері ОСОБА_2 1985 року народження (а.с.12).

Листом №47 від 07.02.2018 року, сільський голова с. Мар'янівка, Шполянського району, Черкаської області просив начальника служби у справах дітей Шполянської райдержадміністрації, розглянути питання про вилучення дитини у матері ОСОБА_2 1985 року народження (а.с.13).

Розпорядженням голови Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області №87 від 27.02.2018 року, було влаштовано малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований Будинок дитини Черкаської обласної ради» на утримання держави терміном на 6 місяців. (а.с.14).

27.02.2018 року Службою у спарвах дітей Шполянської районної державної адімністрації Черкаської області, ОСОБА_2, було винесено довідку - попередження №114/01-11, згідно якої попереджено відповідачку про те, що в разі не виконання нею батьківських обов'язків відносно своєї дитини ОСОБА_3, вирішуватиметься питання щодо позбавлення батьківських прав. (а.с.16).

Згідно повідомлення Мар'янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області від 13.03.2018 року, яке отримано ОСОБА_2, 13.03.2018 року, відповідачці вказано на необхідність у будинку де зареєстрована провести ремонт, щоб будинок був придатним до проживання, підключити електроенергію, прдбати дрова для опалення будинку, систематично відвідувати сина у будинку дитини, придбати одяг дитині, придбати продукти харчування, обробляти земельну ділянку, влаштуватися на роботу. Набути навиів доглядати за дитиною та собою (а.с.17).

Згідно довідки №52 від 08.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, про те що дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Марянівка, Шполянського району, житла,майна в особистій власнсоті не має. (а.с.18).

Згідно довідки №53 від 08.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Мар'янівської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, про те що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за даними сільської ради має рідну сестру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає з біологічним батьком ОСОБА_11 (а.с.19).

Згідно з актами обстеження матеріально побутових умов сім'ї б/н від 20.10.2017 року, б/н від11.12.2017 року, б/н від 06.02.2018 року, б/н від 20.04.2018 року, б/н 17.05.2018 року, б/н від 13.06.2018 року, зафіксовано, що ОСОБА_2 проживає у будинку своєї сестри оскільки будинок в якому вона зареєстрована по АДРЕСА_1 знаходиться в занедбаному стані, відключена електроенергія, вікна не засклені. В будинку по АДРЕСА_2 де фактично проживає ОСОБА_2, умови проживання незадовільні, брудно антисанітарія, умови для розвитку дитини не створені. Богдана не реагує на рекомендації та зауваження медичної сестри необережно поводиться з дитиною, відсутні навики догляду за новонародженою дитиною. Відсутні продукти харчування, постільна білизна. За період після надання терміну щодо наведення належного санітарного стану в будинку роботи ніякі не здійснені, заходів щодо підключення електроенергії не вжито, вікна не засклені, дрова не заготовлені, продукти харчування відсутні, навиків догляду за собою та дитиною не набула, хворіє на педикульоз, будинок не підготовлений для проживання малолітньої дитини. (а.с.20-25).

Листом від 17.07.2018 року №810 Комунальний заклад «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» повідомив службу у справах дітей Шполянської РДА, про те що матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває в закладі на повному державному утриманні з 13.03.2918 року адміністрація КЗ «Обласний спеціалізований Будинок дитини» Черкаської обласної ради інформує, що мати, ОСОБА_2 відвідувала його один раз, 03.04.2018 року, з собою принесла підгузки 5 шт. та дитячу суміш. (а.с.26).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Шполянського району Черкаської області №33 від 19.07.2018 року, вирішено Попередити гр. ОСОБА_2 про виконання нею обов'язків, щодо прийняття участі у догляді та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, який на даний час перебуває у Будинку дитини м. Черкаси з 13.03.2018року. Зобов'язати гр..ОСОБА_2 привести житловий будинки в належний санітарний стан, створити задовільні умови для проживання та виховання дитини. Забезпечити в достатній кількості продуктами харчування. (а.с.11).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Шполянського району Черкаської області №36 від 16.08.2018 року, вирішено органу опіки та піклування зібрати необхідний пакет документів та передати до суду для позбавлення гр. ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6).

Відповідно до висновку, органу опіки та піклування Мар'янівської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, про доцільність позбавлення батьківських про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, 1985 р.н. відносно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оргна опіки і піклування Мар'янівської сільської ради, Шполянського району, просить вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно її малолітнього сина. (а.с.7-9)

Висновок обґрунтований наступним: Громадянка ОСОБА_2 проживає в с.Мар'янівка з 2012 року, з 2005 року по 2012 рік перебувала в шлюбі та проживала с.Сигнаївка, має дочку ОСОБА_5, яка після розлучення батьків, згідно рішення суду залишилась проживати разом з батьком (позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 не було). Син ОСОБА_3 народився поза шлюбом, батько дитини, записаний відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. За час проживання у селі зарекомендувала себе незадовільно. Періодично працювала в ТОВ «Шпола Агро Індустрі», сторожувала на фермі. В цивільному шлюбі не перебувала, на облік по вагітності стала в пізньому терміні. У будинку АДРЕСА_1 який залишився після смерті матері, де зареєстрована ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 , будинок цегляний, загальною площею 80кв.м., ремонти ніколи ніхто не проводив, вибиті шибки, відключена електроенергія, в будинку антисанітарія, на його зовнішній стороні ремонт також не проводився протягом десяти років, тому він має занедбаний стан. В будинку відсутні будь які комунікації. На вулиці криниця відсутня, туалету немає. ОСОБА_2 після народження дитини пішла жити в будинок до сестри ОСОБА_12, де проживали ОСОБА_12, її співмешканець та троє неповнолітніх дітей сестри за адресою АДРЕСА_2, умов для проживання та розвитку новонародженої дитини не було. 06.02.2018 року при черговому огляді дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, медичною сестрою ФАПу ОСОБА_6 на спині дитини було виявлено синяки, встановлено, що дитина хвора, медична сестра визвала швидку і малолітнього ОСОБА_3 разом з матір'ю скеровано на лікування в дитяче відділення Шполянської ЦРЛ .

Згідно з ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання батьківських обов'язків. ОСОБА_2 не виконує вимоги чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідача від виконання його обов'язку по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п.15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 ( заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII).

Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж'юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року).

З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61).

Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97).

Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, поясненнями самого відповідача, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не має елементарних навичок догляду за малою дитиною, не піклується про стан здоров'я дитини, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Державна опіка над дитиною підкріплена достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

В разі залишення дитини під опікою матері, дитина страждатиме через відсутність піклування, та неповноцінне виховання, що становитиме загрозу фізичному та психічному здоров'ю дитини. За допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, дану проблему на даний час, вирішити не можливо.

В даному випадку, втручання держави у виховання дитини є виправданим, а інтереси дитини, переважають над інтересами матері.

Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, з метою захисту прав і інтересів малолітньої дитини, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах ОСОБА_3.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.5. ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., з 1 липня - 1559 гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідача ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19.09.2018р, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року, щомісячно.

Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей.

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1409,80 грн. на користь держави.

На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180 -183, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку м. Шпола, Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шполянським РС УДМС України в Черкаській області 23.02.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані суду не відомі, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Шпола, Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шполянським РС УДМС України в Черкаській області 23.02.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року щомісячно.

Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дитину.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 19.09.2018 року.

Рішення в частині стягнення з відповідача аліментів за один місяць в розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Шпола, Черкаської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Шполянським РС УДМС України в Черкаській області 23.02.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1409,80 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень) на користь держави за такими реквізитами (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання до Шполянського районного суду Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду прави (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складене 26.11.2018.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна