ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/151/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Крамарчук А.О., в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, у судовому засіданні по розгляду заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "19" березня 2018 року по цивільній справі №753/15317/17 за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

З заяви щодо перегляду вказаного заочного рішення вбачається, що вона обґрунтована тією обставиною, що відповідач не отримала повідомлення про судовий розгляд вказаної цивільної справи.

Крім того, судом враховано, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, дослідивши інші матеріали справи, судом встановлено наступне.

Оскаржуваним заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від "19" березня 2018 року (ухваленим під головуванням судді Леонтюк Л.К.) по цивільній справі №753/15317/17 за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (із зазначенням ціни позову 31952 грн.), було вирішено задовольнити позовні вимоги частково.

З протоколу судового засідання від "19" березня 2018 року (а.с.113-115) вбачається, що сторона відповідача не з'явилася на судовий розгляд вказаної справи "19" березня 2018 року.

Крім того, судом встановлено, що з наявних поштових відправлень на адресу відповідача вбачається, що відповідач неодноразово повідомлялася Дарницьким районним судом м. Києва про судовий розгляд цієї справи - поштою - рекомендованим листом з повідомленням за адресою відповідача - АДРЕСА_1, яка була зазначена останньою особисто у договорі від 19.12.2016 року (а.с.4, при цьому, судом зокрема враховано, що автентичність наявної копії цього договору відповідачем не заперечується), а отже саме вказана адреса була останньою зміненою адресою відповідача (визначеною саме відповідачем вже після відповідної її реєстрації, на яку посилається остання у вказаній заяві) - яка була і відповідною останньою відомою суду адресою відповідача в контексті положень абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України, згідно з якими: у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

З положень п.2) ч.2 ст.223 ЦПК України, вбачається, що вказаною нормою визначено, що суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тобто із системного аналізу саме сукупності вищевказаних норм вбачається, що цей закон (ч.4 ст.223 ЦПК України - є спеціальною нормою, яка визначає саме порядок судового розгляду, якому передувало відкладення розгляду справи внаслідок першої неявки сторони відповідача виключно з поважних причин - згідно з імперативними приписами щодо обов'язкової наявності таких причин, як єдиної передумови для відповідного відкладення у випадку першої неявки відповідача згідно з п.2) ч.2 ст.223 ЦПК України, тобто Закон саме додатково регламентує ще і такий випадок (повторної неявки), регламентуючи вже обов'язковий розгляд справи у випадку повторної неявки відповідача - незалежно від наявності повторних - будь-яких поважних причин у відповідача.

Від представника позивача надійшла заява щодо відсутності заперечень проти ухвалення заочного рішення (а.с.112).

Враховуючи вищевикладене, наявні вищевказані обставини, в тому числі ту обставину, що від сторони відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, то судом у судовому засіданні по розгляду цієї справи було ухвалено рішення у заочному порядку, який єдиним порядком, в якому згідно з нормами ЦПК України (зокрема вищенаведеними) можливо розглянути вказану справу в порядку цивільного судочинства - з дотриманням імперативних норм, встановлених цим порядком, зокрема і щодо імперативної регламентації строків розгляду справи, в тому числі щодо даного випадку.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню за умови наявності сукупності обставин, в тому числі, - а) що відповідач не з"явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, б) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і в) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а отже, враховуючи, що відсутні вищевказані обставини, в тому числі, і ті, які викладені у пункті, умовно позначеному літерою в) - оскільки у вказаній заяві заявник не посилається на відповідні докази, суд вважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена в силу вказаних імперативних приписів положень ч.1 ст.288 ЦПК України.

Вивчивши всі наявні матеріали, враховуючи вищевикладене, положення ч.1, п.1) ч.3 ст.223 ЦПК України, вищенаведені норми ст.288 ЦПК України, суд вважає, що вказана заява про перегляд (скасування) заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись п.1) ч.3 ст.287 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без задоволення заяву про перегляд (скасування) заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від "19" березня 2018 року по цивільній справі №753/15317/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: