ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/509/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/257/18

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Висоцької Н.В.,

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

особа, яка подала скаргу: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

оскаржується рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

прізвище судді: Чурупченко М.І.; місце ухвалення: м. Корюківка;

УСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 29106,05 гривень, яка складається з: 4849,72 грн. - заборгованість за кредитом; 22394,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; штрафу в сумі 1862,19 грн, в т.ч. 500,00 грн його фіксована частина та 1362,19 грн. - процентна складова.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що призвело до виникнення станом на 31 березня 2016 року вказаної вище заборгованості.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права,які призвели до постановлення незаконного рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково вважав, що банком пропущено строк позовної давності, незважаючи на те, що з позовними вимогами про повернення кредиту в повному обсязі банк звернувся вчасно. Зважаючи на те, що кошти за кредитним договором відповідачем повернуто не було, позиція ПАТ КБ «ПриватБанк» ґрунтується на тому, що правовідносини сторін є дійсними, а тому проценти за користування кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15 і саме на нього посилався позивач.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2016 року вказане судове рішення було залишено без зміни, втім, у подальшому ухвалу апеляційного суду було скасовано постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року, а справу передано на новий судовий розгляд до апеляційного суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом постанови про задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 11 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості.

Відповідно до пункту 9.12 Умов надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього року жодна з сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Як вбачається із заяви від 11 вересня 2008 року, яка є невід'ємною частиною договору, укладеного між сторонами, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 грошових зобов'язань за кредитним договором, що за матеріалами справі підтверджено розрахунком позивача (а.с.8-11), станом на 31 березня 2016 року за ним утворилась заборгованість у сумі 29106,05 грн, з яких: 4849,72 грн - заборгованість за кредитом; 22394,14 грн - заборгованість за процентам, 500 грн - штраф (фіксована частина), 1362,19 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом положень статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, перебіг якого починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України)..

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Приписами підпунктів 3.1.1, 5.4 пунктів 3, 5 Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитна картка № 07249 відповідачем була отримана 11вересня 2008 року і строк її дій було зазначено до 09.2013 року, що підтверджується довідкою від 21 вересня 2016 року, поданою ПАТ КБ «ПриватБанк» ( а.с. 115) та витягом з програмного комплексу банку про видачу карти (а.с. 171).

Відповідно до положень ст. 257 , 261 ЦК України, за вимогами щодо повернення кредиту в повному обсязі строк позовної давності починає перебіг зі спливом останнього дня місяця дії картки, а тому у даній справі строк позовної давності закінчився у вересні 2016 року. Водночас, з позовом до відповідача про стягнення кредитних коштів за кредитною карткою у повному обсязі банк звернувся в межах строку позовної давності 5 травня 2016 року.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду з метою захисту порушеного права є помилковим, у зв'язку з чим рішення районного суду підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права з винесенням постанови про задоволення позову на підставі ст. 526, 530, 549, 610 ЦК України. Стягненню з відповідача на користь банку підлягає заборгованість в сумі 29106,05 гривень, яка складається з наступних складових: 4849,72 грн. - заборгованість за кредитом; 22394,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1862 грн 19 коп. штрафу за умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягає стягненню у повернення витрат, понесених на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції в сумі 1378 грн, до суду апеляційної інстанції - в сумі 1515,80 грн, та до суду касаційної інстанції - в сумі 1653 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 315, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 вересня 2008 року в сумі 29106 (двадцять дев'ять тисяч сто шість) грн 05 коп., яка складається з: 4849,72 грн. - заборгованість за кредитом; 22394,14 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1862 грн 19 коп. штраф згідно умов договору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4 547 (чотири тисячі п'ятсот сорок сім) грн 40 коп. у відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: