ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/3112/17

провадження № 22-ц/781/772/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

секретаря: Бодопрост М.М.

за участі відповідача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2018 року у складі судді Шевченко І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі по тексту ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову вказала, що 05 листопада 2016 року близько 12 год. 40 хв. відповідач керував автомобілем НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, та рухався по вулиці Кропивницького у місті Кропивницькому зі сторони вулиці Шевченка у напрямку вулиці Преображенської. На регульованому перехресті з вулицею Гоголя відповідач поїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний) і допустив зіткнення з автомобілем «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким кервав ОСОБА_4. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди на відповідача було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, а саме: ним порушено п.8.7.3.е. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.124 КУпАП.

За результатом розгляду адміністративної справи №405/7896/16-п 22.05.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалено постанову, якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, звільнивши від накладення адміністративного стягнення у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Відповідно до звіту № 16-089 від 11 листопада 2016 року про експертну оцінку колісного транспортного засобу встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_3, станом на день дорожньо-транспортної пригоди складає 418 196,12 грн., вартість відновленого ремонту колісного транспортного засобу «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_3, на день ДТП складає 397 621,68 грн., вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 188 407,37 грн.

Вказала, що за виготовлення звіту про експертну оцінку нею було сплачено 1200 грн., що підтверджується актом № 111 прийому-передачі виконаних робіт від 17 листопада 2016 року, та розрахунковою квитанцію №006445 від 17 листопада 2017 року. Крім того, для проведення вказаної експертної оцінки вимагалось розбирання передньої правої частини автомобіля, в результаті чого було сплачено 800 грн., що підтверджується актом №ОУ-000065 здачі-приймання робіт, та розрахунковою квитанцію № 318982 від 11 листопада 2016 року.

За евакуацію пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля НОМЕР_4 за маршрутом вул. Гоголя - гаражний кооператив № 8 Завадівка - вул. Беляєва, СТО «Макс-Майєр», позивачем було сплачено 1000 грн.

Крім того, ОСОБА_3 скористалася юридичною допомогою адвоката при судовому розгляді справи, внаслідок чого позивачем було сплачено 5000 грн. за представництво її інтересів у судових засіданнях.

На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «DAEWOO Matis», реєстраційний номер НОМЕР_5, яким керував відповідач, мав діючий страховий поліс АІ№ 9475259, виданий ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даний поліс підтверджує, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну одному потерпілому, становить 100 тисяч гривень.

Зазначила, що 05 листопада 2016 року вона звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про перерахування суми страхового відшкодування у межах суми страхового ліміту 100 000 грн. матеріальних збитків. 19 грудня 2016 року між нею та ПрАТ «УПСК» було складено протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у порядку, визначеному п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та шляхом взаємних поступок досягнуто згоди, що розмір страхового відшкодування складатиме 90000 грн. 26.12.2016 року вказані кошти нею були отримані.

На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 96 407,37 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки 96407,37 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами по справі, що 05 листопада 2016 року близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «DAEWOO Matis», реєстраційний номер НОМЕР_6, який належить йому на праві власності, та рухався по вулиці Кропивницького у місті Кропивницькому зі сторони вулиці Шевченка у напрямку вулиці Преображенської. На регульованому перехресті з вулицею Гоголя відповідач поїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний) і допустив зіткнення з автомобілем «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким кервав ОСОБА_4. Внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди на ОСОБА_1Ф було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, а саме пункту 8.7.3.е. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст.124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22 травня 2017 року за наслідком розгляду адміністративної справи № 405/7896/16-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУАП, провадження у справі закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУАП (а.с.37-39).

На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «DAEWOO Matis», реєстраційний номер НОМЕР_6, яким керував відповідач, мав діючий страховий поліс АІ № 9475259, виданий ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даний поліс підтверджує, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну одному потерпілому, становить 100 тисяч гривень (а.с.10)

05 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про перерахування суми страхового відшкодування у межах суми страхового ліміту 100 000 грн. матеріальних збитків.

19 грудня 2016 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «УПСК» було складено протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у порядку, передбаченому пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та шляхом взаємних поступок досягнуто згоди, що розмір страхового відшкодування складатиме 90 000 грн. (а.с.35).

26 грудня 2016 року ОСОБА_3 отримала вказані кошти, що підтверджується протоколом та випискою ПАТ «БМ Банк» (а.с.35, 36).

Визначаючи розмір витрат, який підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції погодився з розрахунком, викладеним ОСОБА_3 у позовній заяві, не перевіривши його правильність і відповідність вимогам чинного законодавства і не привівши відповідні розрахунки у своєму рішенні.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).

Пунктом 22.1. ст.22 Закону №1961-IV передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, а ст.29 вказаного Закону визначено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з вимогами ст.29 Закону №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків повинне мати місце у разі наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як убачається з п.1 Протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у порядку, визначеному п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV (далі по тексту - Протокол) сторони узгодили, що відповідно до калькуляції від 09 грудня 2016 року №4969 про оцінку автомобіля HONDA CR-V, держномер ВА5559АК сторони (страховик ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та потерпіла ОСОБА_3В.) визначили, що матеріальний збиток, завданий власникові HONDA CR-V, держномер ВА5559АК, в результаті його пошкодження при ДТП 05.11.2016 року складає 150 389,11 грн., з урахуванням податку на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) (а.с.35).

Відповідно до п.2 протоколу сторони також підтвердили, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, передбачений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9475259 становить 100 000 грн. на одного потерпілого.

Крім того, п.3 протоколу визначено, що сторони шляхом взаємних поступок досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за транспортний засіб HONDA CR-V, держномер ВА5559АК, номер кузова НОМЕР_7, пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05 листопада 2016 року о 13 год. 14 хв. на перехресті вул. Кропивницького вул. Гоголя міста Кропивницький за участю забезпеченого транспортного засобу Daewwo Matiz, реєстраційний номер НОМЕР_5, страхувальник ОСОБА_1, складає 90 000 грн.

Зокрема, відповідно до п.6 протоколу після належного виконання страховиком взятих на себе зобовязань, а саме сплати страхового відшкодування, розмір якого вказано у п.3 даного протоколу, у строки вказані у п.4, потерпілий не буде мати до страхувальника (ОСОБА_1Ф.) претензій щодо відшкодування різниці між розміром страхової суми, передбаченої Полісом № АІ/9475259 та розміром страхового відшкодування пошкодженого сторонами, яка становить 10 000 грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Зазначена сума, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. При вирішенні питання про відшкодування шкоди з урахуванням ПДВ необхідна наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ.

Тобто, збитки у вигляді ПДВ виникають виключно при ремонті автомобіля у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеноюВерховним Судом України в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування.

Однак, ОСОБА_3 не було надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували надання послуг з ремонту її автомобіля та тієї обставини, що автомобіль було дійсно відремонтовано на час розгляду справи, а також того, що особа, яка надавала послуги з ремонту є платником ПДВ, і відповідно сплати нею за ремонт автомобіля з урахуванням ПДВ, тому підстав для стягнення шкоди з врахуванням ПДВ колегія суддів не вбачає.

Отже, сума матеріального збитку, завданого власникові HONDA CR-V, держномер ВА5559АК, ОСОБА_3, в результаті його пошкодження при ДТП 05.11.2016 року без урахування ПДВ складає 120 311 грн. 29 коп. ( 150 389,11 грн. 20%).

З урахуванням того, що страховик ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснила позивачці виплату у погодженому сторонами протоколу розмірі, а саме 90000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26 грудня 2016 року №34 (а.с.57), та не заперечується сторонами, а також з урахуванням положень п.6 Протоколу про те, що потерпілий не буде мати до страхувальника (ОСОБА_1Ф.) претензій щодо відшкодування різниці між розміром страхової суми, передбаченої Полісом № АІ/9475259 та розміром страхового відшкодування пошкодженого сторонами, яка становить 10 000 грн., розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача складає 20 311 грн. 29 коп. (120 311 грн. 29 коп. 100 000 грн.).

З матеріалів справи убачаться, що ОСОБА_3 звернулась до спеціаліста в галузі оцінки колісних транспортних засобів - ОСОБА_5. 17 листопада 2016 року ним було проведено експертну оцінку щодо розміру завданих їй матеріальних збитків, якою було встановлено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу «HONDA CRV» реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на день дорожньо-транспортної пригоди складає 418 196,12 грн. вартість відновленого ремонту колісного транспортного засобу «HONDA CRV» реєстраційний номер НОМЕР_3 на день ДТП складає 397 621,68 грн. вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу «HONDA CRV» реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 188 407,37 грн.(а.с.15-28).

Проте, колегія суддів не приймає до уваги вказаний звіт про експертну оцінку колісного транспортного засобу №16-089, оскільки зазначеним вище Протоколом сторони погодили регламентну виплату за страховим випадком та розмір матеріального збитку, тобто експертна оцінка щодо розміру завданих матеріальних збитків не проводиться з огляду на положення п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV, а визначений експертом ОСОБА_5 розмір матеріального збитку не приймається як належний та допустимий доказ.

Таким чином, колегія суддів вважає, що і витрати, повязані із виготовленням Звіту про експертну оцінку у розмірі 1200 грн. та із розбиранням передньої правої частини автомобіля у розмірі 800 грн. (а.с.13), також не підлягають відшкодуванню.

Крім того, колегія суддів вважає, що безпідставною є вимога позивача щодо стягнення витрат у розмірі 1 000 грн., повязаних з евакуацією пошкодженого автомобіля НОМЕР_4, за маршрутом вул. Гоголя (гаражний кооператив №8 Завадівка) - вул. Беляєва (СТО «Макс-Майєр») ОСОБА_3, виходячи з такого (а.с.11).

Встановлено, що 05 листопада 2016 року ДТП відбулось коли ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить йому на праві власності та рухався по вулиці Кропивницького у місті Кропивницькому зі сторони вулиці Шевченка у напрямку вулиці Преображенської, а саме, коли на регульованому перехресті з вулицею Гоголя відповідач поїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний) і допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_8.

Таким чином, евакуація автомобіля НОМЕР_4, належного позивачу з вул. Гоголя (гаражний кооператив № 8 Завадівка), була здійснена за іншою адресою, яка не відповідає адресі з місця ДТП 05 листопада 2016 року, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до норм ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідно до приписів ст.1194 ЦК України різниця між фактичним невідшкодованим розміром шкоди та страховою виплатою підлягає стягненню з винної у ДТП особи, а саме відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 20 311,29 грн.

Крім того, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо віднесення витрат на правничу допомогу до матеріальних збитків та їх розміру, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2017 року між ОСОБА_3 та Адвокатським обєднанням «Кіровоградська обласна колегія адвокатів» було укладено договір про надання юридичної допомоги №21 (а.с.66).

12 лютого 2018 року адвокатом ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_3, була заявлена вимога про відшкодування судових витрат, що повязані із наданням правничої допомоги у загальному розмірі 5500 грн. Надані ОСОБА_6 послуги за вказаним розрахунком полягали у складенні процесуальних документів вартістю 500 грн., організаційно-технічних витратах вартістю 500 грн., гонорар у розмірі 2000 грн. та представлення інтересів позивача у судових засіданнях вартістю 500 грн., яких відбулось чотири станом на день подання вказаної заяви (а.с.99).

Встановлено, що ОСОБА_3 сплатила надані їй Адвокатським обєднанням юридичні послуги у розмірі 3700 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера за червень 2017 року №173 та 1200 квитанцією до прибуткового касового ордера за липень 2017 року №188 (т.1 а.с.65а,76).

Проте, як убачається з матеріалів справи адвокат ОСОБА_6 приймав участь у судових засіданнях, які відбулися 04 жовтня 2017 року з 11.15 год. до 11.40 год. (а.с.77-78), та 20 грудня 2017 року з 14.09 год. до 14.48 год. (а.с.92-94). Щодо судових засідань 19 липня 2017 року та 06 листопада 2017 року, то 19 липня слухання справи було відкладено у звязку з неявкою сторін, які беруть участь у справі (а.с.64), а 06 листопада - за клопотанням відповідача (а.с.87-88).

Відтак, колегія суддів вважає, що розміром витрат, які позивач поніс на правничу допомогу у звязку з судовим розглядом даної справи у суді першої інстанції є 2000 грн., оскільки понесення таких витрат підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до вимог статей 13, 43, 81 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпекиу сумі 20311 (двадцять тисяч триста одинадцять) грн. 29 коп. та 2000 грн. витрат на правничу допомогу. В решті позовних вимог слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст.141 та п.п."б", "в" п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 203 грн. 11 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог, а з позивача на користь відповідача - 1142 грн. 42 коп. переплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 12 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_10) 20311 (двадцять тисяч триста одинадцять) грн. 29 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_10) 2000 (дві тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_10) судовий збір у розмірі 203 (двісті три) грн. 11 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_10) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_9) судовий збір у розмірі 1142 (одна тисяча сто сорок дві) грн. 42 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст виготовлено 24 травня 2018 року

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: О.Л. Дуковський

ОСОБА_7