ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/313/18 Номер провадження 22-ц/814/247/18Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді-Хіль Л.М.,

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року постановлену під головуванням судді Маханькова О.В. о 08 год. 34 хв. (дані про складення повного тексту судового рішення відсутні) по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Другої державної нотаріальної контори м. Кременчука, про виконання зобов`язання внаслідок заповідального відказу на підставі заповіту після померлого ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про виконання зобов`язання внаслідок заповідального відказу на підставі заповіту після померлого ОСОБА_4.

15.05.2018 року ОСОБА_3 подала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 524/4325/17 за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, тлумачення заповіту, виділ частки в натурі.

В обґрунтування вказаного клопотання вказувала, що 23 листопада 2001 року між ОСОБА_4 та нею було укладено шлюб, про що складено актовий запис № 462.

18.02.2015 року помер її чоловік.

Заяву про прийняття спадщини, як за заповітом так і за законом нею подано до Другої державної нотаріальної контори в установлений законом строк.

22.05.2017 року вона звернулася до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори з приводу видачі Свідоцтва про право на спадщину та визначення своєї частки в одержанні права в порядку спадкування після померлого чоловіка, проте їй було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Зазначала, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало існування спору про визначення розміру частки у спадковому майні, яке не було включено до заповіту; порядок користування майном; визначення розміру обов'язкової частки у спадковому майні, право на яке вона має за законом; поділ спадкового майна.

Посилалась на те, що в Автозаводському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляду справа за її позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, тлумачення заповіту, виділ частки в натурі. В рамках цієї справи вирішується питання про успадкування майна та визнання на нього права власності, як не було охоплене заповітом.

Вказувала, що таке майно складається з цілісного майнового комплексу ПП « КФ «Світлана» та крім цього майна є боргові зобов`язання, які будуть успадковані нарівні з цілісним майновим комплексом.

Зазначала, що вирахувати реальну вартість майна на яке перейшло право до неї з вирахуванням частки боргів можливо лише після ухвалення рішення у справі № 524/4325/17.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Другої державної нотаріальної контори м. Кременчука, про виконання зобов`язання внаслідок заповідального відказу на підставі заповіту після померлого ОСОБА_4 зупинено до набрання законної сили рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у справі № 524/4325/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, тлумачення заповіту, виділ частки в натурі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу про продовження розгляду справи по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що місцевий суд мав достатньо доказів для вирішення цієї справи, а зупинення провадження призведе до затягування справи.

Апеляційний суд перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з наявності підстав вважати, що обставини встановлені в межах розгляду цивільної справи №524/4325/17, безпосередньо впливають на розгляд даного спору по суті.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні роз'яснення.

Також слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження до набрання законної сили рішенням справі № 524/4325/17, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Також слід зазначити, зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував право позивача на розумні строки розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Вказане узгоджується з правовим висновком висловленим Верховним Судом України у постанові по справі №6-1957цс16 від 01.02.2017 року.

Відповідно до ч.4 ст. 1248 ЦК України відказоодержувач має право вимоги до спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Апеляційний суд не вбачає об'єктивних обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до постановлення рішення у справі № 524/4325/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, тлумачення заповіту, виділ частки в натурі, оскільки відсутня об'єктивна неможливість розгляду справи до набрання законної сили рішення в іншій справі.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, так як колегія суддів апеляційного суду вважає, що у суду першої інстанції відсутні підстави за вказаних обставин для зупинення провадження у справі, яке відкрито ще у липні 2017 року і рішення у справі не ухвалено по даний час.

За таких обставин, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, ч.1 п. 6 ст. 368, ч. 1 п.4 ст. 379, 381,382,383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 червня 2018 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Другої державної нотаріальної контори м. Кременчука, про виконання зобов`язання внаслідок заповідального відказу на підставі заповіту після померлого ОСОБА_4 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: О.І. Обідіна

О.В Прядкіна

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль