Справа № 212/1969/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Козлова Ю. В.
за участю секретаря судового засідання - Більченко Ю.О.
представника відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривий Ріг цивільну справу за позовом виконавчого комітету Центрально -Міської районної у місті ради, представник ОСОБА_1, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», представники Башаєва Л.В., Кондрат О.С., виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах дітей, представник Бондуровська М.В., про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивачем - виконавчим комітетом Центрально - Міської районної у місті ради до подано позовну заяву до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах дітей.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позові.
Відзиву, інших заяв і клопотань Відповідачем до суду подано не було. ОСОБА_4 двічі не з'явилась у судові засідання, про дату, час та місце проведення яких була своєчасно повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду повідомлено не було.
Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - виконавчим комітетом Покровської районної у місті ради в особі служби у справах дітей - Бондуровською М.В. перед судовими засіданнями 06 вересня 2018 року та 30 жовтня 2018 року до суду було подано заяви, в яких зазначено, що дану цивільну справу просить проводити без її участі, прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів малолітніх дітей, позов виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради підтримує.
Суд, повно і всебічно з'ясувавши обставини на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, дослідивши у судовому засіданні та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_1 (а.с. 8) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про народження НОМЕР_2 (а.с. 11).
Також, встановлено, що перебуваючи разом із дітьми на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі «Криворізька дитяча лікарня №1»Дніпропетровської обласної ради» за адресою: місто Кривий Ріг Дніпропетровської області, площа Визволення, буд.2, 15 березня 2017 року відповідач залишила стаціонарне відділення зазначеного закладу покинувши в ньому своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що головним лікарем Комунального закладу «Криворізька дитяча лікарня №1»Дніпропетровської обласної ради» у присутності та за підписом працівників закладу, представника служби у справах дітей, працівника органу національної поліції України було складено акти закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 15 березня 2017 року №246/3 та №246/2 (а.с.14,15).
Рішенням виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради міста Кривий Ріг Дніпропетровської області №153 від 19 квітня 2017 року малолітнім дітям: ОСОБА_3, ОСОБА_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та направлено до Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повне державне забезпечення (а.с.16).

Відповідно до відомостей зазначених у довідках Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 22 березня 2018 року №01-04/432 та №01-04/431 діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у Комунальному закладі «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» на повному державному утриманні з 28 квітня 2017 року на момент видання довідок (а.с. 32, 33).

Судом встановлено, що відповідно до довідки про перебування дітей у закладі виданої Комунальним закладом «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 15 травня 2018 року №01-04/639, за час перебування дітей у закладі мати їх періодично відвідує (а.с.47), наміру забрати дітей із закладу не виявляла, посилаючись на відсутність умов для проживання, роботи та засобів для існування, що свідчить із наявних у матеріалах справи пояснень та заяви Відповідачки наданих головному лікарю Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» 02 жовтня 2017 року та начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради 13 березня 2018 року (а.с.29, 30).

Згідно інформації Покровського відділення Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 01 жовтня 2017 року №418/378 в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0002772 від 18 вересня 2017 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.25).

Судом встановлено, що відповідно до висновку виконкому Центрально - Міської районної у місті ради від 27 березня 2018 року №8/33-1002 останній як орган опіки та піклування в інтересах дітей та керуючись ст. ст.19, 164 СК України вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.7 ст.7, ст.155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до норм ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньо освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ст.165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування: прокурор: сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п. 15-17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» із змінами, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.

Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів малолітніх дітей, свідомого ухиляння матері від виконання своїх батьківських обов'язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дітей і тому наявності достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача щодо стягнення аліментів та вважає доцільним стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на користь Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» аліменти на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи від дня пред'явлення позову - 18 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривен.

Таким чином, враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 245 СК України, ст. ст. 4, 5, 13, 141, 265, 280 -282, 284, 288, 289 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги виконавчого комітету Центрально -Міської районної у місті ради, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», виконавчий комітет Покровської районної у місті ради в особі служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки міста Норильськ, Красноярського краю, Російської Федерації, РНОКПП відсутній на користь Комунального закладу «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи від дня пред'явлення позову - 18 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ю. В. Козлов