Дата документу 14.11.2018 Справа № 331/7253/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/7253/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/720/18 Жукова О.Є.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кочеткової І.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 05 вересня 2006 року між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_5 отримав кредитні кошти у розмірі 27 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13 % річних та кінцевим терміном повернення 04 вересня 2021 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором, між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5, ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 05 вересня 2006 року.

Також аналогічний договір поруки було укладено 05 вересня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» , ОСОБА_5, ОСОБА_6.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 19.09.2016 року, утворилася заборгованість у розмірі 19 818,99 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12 184,23 доларів США, що еквівалентно 302 858,35 грн.; суми заборгованості за відсотками - 5001,42 доларів США, що еквівалентно 124 318,22 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту - 849,24 доларів США, що еквівалентно 21 109,22 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 784,10 доларів США, що еквівалентно 44 346,68 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 818,99 доларів США та стягнути судовий збір.

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскільки строк дострокового зобов'язання за кредитним договором, укладеним 05 вересня 2006 року між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк», настав 07.05.2009 року, а кредитор до 07.11.2009 року не подав позову до неї, як поручителя, тому наявні підстави визначені ч.4 ст.559 ЦК України для визнання припиненої поруки за договором поруки № 06П192-П/1 від 05.09.2006 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати припиненою поруку за договором поруки № 06П192-П/1 від 05.09.2006 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором об'єднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 19 818 доларів США 99 центів, що на дату вчинення розрахунку заборгованості станом на 19.09.2016 року складає 494 632 грн. 47 коп.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_3 обмежено сумою 19 818 доларів США 99 центів, що на дату вчинення розрахунку заборгованості станом на 19.09.2016 року складає 494 632 грн. 47 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом у розмірі 19 818 доларів США 99 центів, що на дату вчинення розрахунку заборгованості станом на 19.09.2016 року складає 494 632 грн. 47 коп.

Розмір солідарного стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 обмежено сумою 19 818 доларів США 99 центів, що на дату вчинення розрахунку заборгованості станом на 19.09.2016 року складає 494 632 грн. 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі по 2463 грн. 33 коп. з кожного.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 зазначають, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивують тим, що судом було не повно та не об'єктивно розглянуто справу, не взято до уваги факту пропуску строків позовної давності до позичальника та факту припинення строків дії поруки. Суд дійшов помилкового висновку про те, що порука діє в межах окремих зобов'язань за кожним окремим платежем по кредиту. Не досліджено графік погашення кредитної заборгованості. Просили суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимоги банку в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Ременюк Т.О. подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, а рішення суду законним, постановленим з дотриманням норм діючого законодавства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою у повному обсязі суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 05 вересня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 укладено договір кредиту № 06П192-К, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 27 000 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних.

Задля забезпечення даного кредитного договору, 05 вересня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 06П192-П/1 та між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 06П192-П/2. Відповідно до умов зазначених договорів, поручителі зобов'язалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій.

Відповідно до Заяви про видачу готівки № 1 від 05 вересня 2006 року, ОСОБА_5 отримано кредитні кошти, надані йому банком відповідно до кредитного договору.

Згідно з розрахунком вимог банку станом на 19 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_5 за зазначеним кредитним договором складає 19 818 доларів 99 центів США, що за курсом Національного Банку України на день складення розрахунку еквівалентно 492 632 грн. 47 коп.

Задовольняючи позовні вимоги АКБ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що згідно наданого банком розрахунку останню сплату за вказаним кредитним договором ОСОБА_5 здійснив 01 квітня 2014 року, а доводи відповідача ОСОБА_5 та представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 останній раз внесено оплату 05 січня 2012 року не підтверджені жодними доказами та не доведені відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, а також з тим, що суд першої інстанції звернув увагу на п. 2.5 договору, відповідно до якого передбачено черговість погашення заборгованості позичальника у разі наявності простроченої заборгованості, що спростовує доводи відповідачів щодо невиконання умов договору з січня 2012 року, оскільки оплата за договором здійснювалася до 01 квітня 2014 року, однак зараховувалися згідно з п. 2.5 в рахунок погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення ОСОБА_5, що всі платежі після 05 січня 2012 року могли здійснювати його батьки (поручителі) без відповідного погодження з ним, що свідчить про відсутність підстав для переривання строків позовної давності, не є суттєвим, оскільки відповідно до матеріалів справи, зі сторони відповідачів не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, а саме квитанцій або платіжних доручень, із зазначенням даних платника.

Довід апеляційної скарги щодо неврахування судом того факту, що банк отримав право пред'явити вимоги до поручителів після спливу 60 календарних днів з дня внесення платежу в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, а саме у п.п. 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 Договору колегія суддів відхиляє, оскільки погоджується з висновком суду першої інстанції, що поручитель ОСОБА_3, поруч з позичальником ОСОБА_5, взяла на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 04 вересня 2021 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) відповідно до графіку погашень.

Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку. У випадку неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до п. 1.1. та п. 2.4 Договору кредиту, позичальник зобов'язується частково погашати заборгованість за кредитом, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного місяця, у сумі не менш як 150 доларів США.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору поруки поручитель зобов'язаний протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання .

Відповідно до розрахунку заборгованості, останній платіж за договором здійснено 01 квітня 2014 року.

А отже, оскільки кредитним договором передбачено виконання грошових зобов'язань шляхом здійснення щомісячних платежів до 04 вересня 2021 року, а за договором поруки відповідальність поручителя настає протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, яка до поручителя ОСОБА_3 не направлялась, натомість позивач скористався вказаним правом, звернувшись 03 листопада 2016 року до суду з позовом, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поруки припиненою.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 19 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.В. Кочеткова

Е.А. Онищенко