Березівський районний суд Одеської області
03.12.2018
Справа № 494/1283/18
Провадження № 2/494/607/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2018 року Березівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що з 15 серпня 1996 року по 13 квітня 2017 року з відповідачем вона перебувала у шлюбі. За час спільного проживання 7 листопада 2000 року матірю відповідача подаровано житловий будинок, загальною площею 52,9 кв.м та житловою 36,4 кв.м, з господарськими прибудовами по вул.М.Грушевського, 48 м.Березівка Одеської області. За час перебування у шлюбі вартість та розміри вказаного будинку значно збільшилися й загальна площа його склала 187,46 кв.м та житлова 66,92 кв.м, У звязку з цим просить визнати цей житловий будинок з господарськими будівлями обєктом права спільної сумісної власності та виділити їй у власність ? його частину.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі в період з 15 серпня 1996 року по 13 квітня 2017 року, про що свідчить рішення Березівського районного суду Одеської області про розірвання шлюбу (а.с.9).

Згідно договору дарування від 7 листопада 2000 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок, розташований по вул.К.Маркса,35 м.Березівка Одеської області, загальною площею 52.9 кв.м (а.с.15).

Технічним паспортом №48 від 2 квітня 2015 року підтверджується, що загальна площа вищевказаного житлового будинку за час перебування сторін у шлюбі збільшилася до 187.46 кв.м (а.с.10-14).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 28 січня 2016 року назву вулиці ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_5 (а.с.17).

Ринкова вартість спірного житлового будинку станом на 22 листопада 2018 року становить 125000 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку вартості житлового будинку (а.с.40-46).

Погоджуючись з вимогами позову, відповідач зазначив, що його матірю за життя був укладений 7 листопада 2000 року договір дарування спірного будинку саме в інтересах сімї.

Сторонами даного договору дарування є дару вальник та обдаровуваний, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Статтями 24,25 КпШС України, які були чинні на час посвідчення вказаного договору та втратили чинність 1 січня 2004 року, передбачалось, що при укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя ; майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них ; якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст.ст.60-62 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту; об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну установу); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтями 63,68-70 СК України передбачається, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу; у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтями 368,372 ЦК України також передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі; майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи наведене, суд вважає позов таким, що підлягає зад оволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,81 89,259,264 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати житловий будинок з господарськими прибудовами, загальною площею 187.46 кв.м. та житловою площею 66.92 кв.м, що розташований по вул.М.Грушевського, 48 м.Березівка Одеської області, обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину вказаного житлового будинку з господарськими прибудовами, а саме 93,73 кв.м загальної площі та 33,46 кв.м житлової площі.

Виділити у власність ОСОБА_2 ? частину вказаного житлового будинку з господарськими прибудовами, а саме 93,73 кв.м загальної площі та 33,46 кв.м житлової площі.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, вул.М.Грушевського,48 м.Березівка Одеської області.

Відповідач: ОСОБА_2, вул.Танасчишина,66 м.Березівка Одеської області.

Суддя: