15.11.2018 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/8798/18
Провадження № 6/644/204/18
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,

За участю старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2018 року до суду подано відповідне подання. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження №56407312 за яким боржником є ОСОБА_2, з примусового виконання виконавчого листа у справі №644/3749/17 від 12.12.2017 року Орджонікідзевського районного суду м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 (боржник за виконавчим провадженням) заборгованості в розмірі 157000,00 гривень на користь ОСОБА_3. Обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 необхідно для забезпечення виконання рішення суду, з огляду на необхідність участі боржника у виконавчому провадженні.

В судовому засіданні державний виконавець вимоги подання підтримала, просила його задовольнити.

Суд, вислухавши доводи державного виконавця, дослідивши матеріали подання, матеріали виконавчого провадження, встановив наступне.

17.05.2018 року було відкрито виконавче провадження №56407312 із примусового виконання виконавчого листа №644/3749/17 від 12.12.2017 року, боржнику було направлено копію постанови рекомендованим листом та повідомлено про необхідність зявитись, надати декларацію про доходи та майно. Боржником зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження отримана не була, повернулась із поштового відділення за закінченням терміну зберігання, боржник у встановлений строк не зявився, декларацію не подав.

Згідно даних, зазначених у поданні, за відповідями уповноважених органів, боржник не має зареєстрованих на праві власності автотранспортних засобів та нерухомого майна.

Також, органом ДВС було отримано інформацію з УПФУ, що боржник пенсію не отримує, інформацію з ДФС про те, що боржник отримує заробітну плату за цивільно-правовою угодою, укладеною з ОСОБА_4 (м. Житомір, пров.Тютюновий 6, кімн. 20) та інформацію з АТ УкрСиббанк про те, що на імя ОСОБА_2 відкрито рахунок.

Державним виконавцем 05.06.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме майно, 14.06.2018 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, 17.10.2018 року було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все нерухоме майно, 02.11.2018 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника і яка надіслана на виконання до АТ УкрСиббанк.

Також державним виконавцем 19.10.2018 року був зроблений вихід за адресою зареєстрованого місця проживання боржника АДРЕСА_1, за яким боржника виявлено не було. 17.10.2018 року державним виконавцем було зроблено виклик боржника, за яким останній також не зявився.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №0184-25508/0/15-18 від 20.06.2018 року відомостей про перетинання ОСОБА_2 державного кордону не виявлено.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, та забезпечення особистої участі боржника у виконавчому провадженні, на що власне посилається державний виконавець у поданні, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим підлягає з'ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов'язання, або невиконання зумовлено об'єктивними причинами.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, той факт, що боржник отримує заробітну плату у фізичної особи, яка знаходиться у місті Житомірі, та те, що державним виконавцем не було зроблено дій щодо встановлення фактичного місця знаходження боржника, а також факт неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження №56407312 свідчать про відсутність підстав для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Із змісту поданих документів виконавчого провадження не вбачається, що боржник має намір ухилятися від виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 12, 81, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 15.11.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий: суддя О.В.Бугера