ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-4509/11

провадження № 61-12808св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

боржники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Покровський комбікормовий завод», Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрторг-Агро», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косарева Ірина Валеріївна,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником Сокуренко НаталієюВікторівною, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року, постановлену у складі судді Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Красноармійський комбікормовий завод», яке в подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Покровський комбікормовий завод» (далі - ТОВ «Покровський комбікормовий завод»), звернулося до суду зі скаргою на дії і рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревої І. В. у виконавчому провадженні № 50316507 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4509/11 про солідарне стягнення з ТОВ «Покровський комбікормовий завод», ТОВ «Центрторг-Агро», ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», яке відповідно до зареєстрованої 14 червня 2018 року нової редакції Статуту змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), кредитної заборгованості.

В обґрунтування скарги зазначив, що стягувач пропустив визначений законом строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому прийнята державним виконавцем постанова від 25 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження є незаконною.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року скаргу ТОВ «Покровський комбікормовий завод» задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревої І. В. щодо відкриття виконавчого провадження № 50316507 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4509/11 про солідарне стягнення з ТОВ «Покровський комбікормовий завод», ТОВ «Центрторг-Агро», ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь АТ КБ «ПриватБанк» кредитної заборгованості.

Визнано неправомірною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Косаревої І. В. від 25 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50316507. У задоволенні інших вимог скарги відмовлено.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості доводів ТОВ «Покровський комбікормовий завод» про пропуск стягувачем АТ КБ «ПриватБанк» строку пред'явлення виконавчого листа № 2-4509/11 до виконання і відсутністю підстав для поновлення цього строку, що свідчить про неправомірність рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року, АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху у зв'язку з пропущенням строку на апеляційне оскарження і незазначенням поважних підстав для його поновлення.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що представник АТ КБ «ПриватБанк» отримав копію ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року 1 листопада 2016 року, про що свідчить надана ним розписка, а апеляційну скаргу банк подав 11 листопада 2016 року, тобто з пропуском п'ятиденного строку апеляційного оскарження, і поважних причин для його поновлення заявником не наведено.

У січні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначає, що у судовому засіданні 21 жовтня 2016 року судом першої інстанції проголошено лише вступну і резолютивну частину оскаржуваної ухвали; повна ухвала суду представнику АТ КБ «ПриватБанк» не була вручена і на юридичну адресу банку не направлялася.

Вказує, що про зміст ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року АТ КБ «ПриватБанк» дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень і відразу звернувся до суду з апеляційною скаргою, про що зазначено ним у адресованій суду заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, яка безпідставно не прийнята до уваги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2017 року ТОВ «Покровський комбікормовий завод» подав відзив на касаційну скаргу, у якому послався на безпідставність її доводів. Зазначив, що представник АТ КБ «ПриватБанк» був присутній при проголошенні ухвали суду першої інстанції і перешкод у дотриманні строку апеляційного оскарження у банку не було; наведені у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстави є неповажними.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» пропустив п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, оскільки її копія представником банку під розписку отримана 1 листопада 2016 року, а апеляційна скарга направлена до апеляційного суду засобами поштового зв'язку 11 листопада 2016 року.

Проте такі висновки суду апеляційної інстанції є передчасними.

Відповідно до статті 129 Конституції Українизабезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є одними із основних засад судочинства.

Судове рішення або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду (стаття 218 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду).

Згідно зі статтею 222 ЦПК України у тій же редакції Кодексу копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Відповідно до статті 294 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Частина перша статті 73 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду, передбачає, що суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, апеляційна скарга залишається без руху. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження (стаття 297 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду).

Суд апеляційної інстанції з матеріалів справи встановив, що представник АТ КБ «ПриватБанк» був присутній в судовому засіданні при проголошенні вступної і резолютивної частини ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року, а копію повної ухвали суду отримав 1 листопада 2016 року, на підтвердження чого надав розписку.

Проте, як вбачається з розписки від 1 листопада 2016 року на аркуші справи 123, копію ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року отримав представник Малиновський Д. В.

Згідно з договором про правову допомогу від 1 січня 2016 року адвокат Малиновський Д. В. є представником ТОВ «Покровський комбікормовий завод»; представником АТ КБ «ПриватБанк» є Гайворонський О. Г. відповідно до довіреності від 21 лютого 2014 року.

Відомостей про отримання повної ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2016 року представником АТ КБ «ПриватБанк» Гайворонським О. Г. матеріали справи не містять, тому висновок суду апеляційної інстанції про отримання представником заявника копії ухвали 1 листопада 2016 року є помилковим.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки доводам заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, в обґрунтування якої заявник посилався на неотримання копії повної ухвали та неможливість у зв'язку з вказаним ознайомитись із висновками, якими суд першої інстанції мотивував часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного касаційний суд дійшов висновку, що апеляційний суд Дніпропетровської області при постановленні ухвали від 7 грудня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження допустив порушення процесуального права.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Оскільки касаційний суд дійшов висновку про передчасність висновку апеляційного суду щодо відмови у відкритті апеляційного провадження, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду на розгляд відповідно до статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», подану його представником СокуренкоНаталією Вікторівною, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2016 року скасувати.

Справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов О. В. Ступак Г. І. Усик