Єдиний унікальний номер 741/1420/18
Провадження № 2/741/650/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 13 листопада 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина - ОСОБА_4 Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, як спадкоємці за заповітом, але нотаріус відмовив їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.

Позивачі просили суд визнати за ним в рівних частинах (по 1/2 частині за кожним) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання представник Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності сторін та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується довідками Степовохутірської сільської ради № 143 від 30 травня 2018 року (а.с. 9) та № 190 від 4 липня 2018 (а.с. 8).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належні їм частини житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина - ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом, 8 вересня 2006 року на її ім'я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку та майновий пай, що підтверджується копією спадкової справи № 419 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 101-103).

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями та присадибну земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах, що підтверджується його копією (а.с. 21).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 4 жовтня 2017 року (а.с. 71), а тому спадкування вищевказаного житлового будинку здійснюється за цим заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, 12 липня 2018 року на їх ім'я були видані свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 93/2017 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 65-98).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували після смерті ОСОБА_4 в рівних частинах (по 1/2 частині за кожним) належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 640/02-31 від 13 вересня 2018 року (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 22-24).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 55,9 кв. м, житловою площею 18,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 55,9 кв. м, житловою площею 18,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв