У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2018 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Саржевська І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до представництва фонду Державного майна України в м. Донецьку Донецької міської Ради, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Кропивницької Наталії Володимирівни про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

15.11.2018 до Краснолиманського міського суду Донецької області від Голосіївського районного суду м. Києва на підставі ухвали суду від 23.10.2018 за підсудністю, надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до представництва фонду Державного майна України в м. Донецьку Донецької міської Ради, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Кропивницької Наталії Володимирівни про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі суддя перевіряє відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту.

Суддя розглянувши дану заяву приходить до висновку, що її необхідно залишити без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п.3.1 , п.3.3 листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

У спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, у позовній заяві позивач зазначила відповідачами представництво фонду Державного майна України в м. Донецьку Донецької міської Ради, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Кропивницьку Наталію Володимирівну. Позивачем не обґрунтовано залучення до участі у справі зазначених відповідачів. У разі відсутності спадкоємців у спадку, до участі у справі залучається територіальна громада за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК УКраїни, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позовна заява позивача подана з порушенням п.4 ст.177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не доданий оригінал квитанції про сплату судового збору, який має бути сплачений відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", яким визначені розміри ставок судового збору відповідно до ціни позову, яка підтверджена доказами на час звернення до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спірного майна визначається за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Разом з тим, механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов'язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови базою оцінки для визначення оціночної вартості для передбачених Податковим кодексом України цілей (далі - оціночна вартість) є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог даної Постанови, визначення оціночної вартості здійснюється: суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, які відповідають вимогам, установленим Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", і мають сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об'єкту оцінки.

Відсутність будь-яких документів, які б підтверджували реальну (дійсну) вартість робить неможливим відкрити провадження у справі, оскільки неможливо визначити дійсну та необхідну до сплати позивачем суму судового збору.

Крім того, позивачем не зазначені докази на підтвердження викладених в позові обставин, зокрема, на підтвердження родиного зв'язку спадкоємців зі спадкодавцем, а також не зрозумілі вимоги позивача в частин, який саме факт, що має юридичне значення, необхідно встановити.

Як вбачається зі змісту постанови нотаріуса № 113 від 25.09.2018 про відмову у вчинені нотаріальної дії , ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину зокрема саме на 1/3 частку спірної квартири, позивачем же заявлені вимоги щодо визнання права власності на цілу її частку, а тому позивачу слід визначитися з розміром позовних вимог. На підставі цього, не зрозуміло яке саме порушене право позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спонукало звернутися до суду за їх захистом, оскільки з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 звернулася тільки ОСОБА_2

Позовна заява не відповідає вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивач до позовної заяви повинен надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Також, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків, у тому числі сплати суму судового збору з урахуванням відповідної суми ціну позову та у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», на розрахунковий рахунок одержувача: 5564, , МФО: 899998, одержувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП)).

Керуючись ст.ст.83,95,175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до представництва фонду Державного майна України в м. Донецьку Донецької міської Ради, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Кропивницької Наталії Володимирівни про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -