МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1571/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря Довженко О.А., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

встановив:

12 вересня 2017 року ОСОБА_1звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 36, розташований по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що 18 вересня 2014 року помер його батько ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, з житлового будинку № 36, розташованого по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області.

Після звернення позивача до Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області - ОСОБА_5 з питанням оформлення свого спадкового права, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 36, розташований по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області, після смерті ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцю ОСОБА_4, про що 05 травня 2017 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Оскільки у позивача відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 36, розташований по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області, після смертіОСОБА_4.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

21 травня 2018 року судом ухвалено розглядати вказану справу за правилами загального позовного провадження; у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2018 року у вказаній цивільній справі замінено первісного відповідача ОСОБА_3 сільську раду належним відповідачем ОСОБА_2 територіальною громадою Миколаївського району Миколаївської області.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, при цьому 14.06.2018 подала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, при цьому 21.05.2018 відповідач подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

18 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер у віці 86 років у с. Улянівка Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 7).

Позивач ОСОБА_1, яка 23 серпня 1975 року змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_1, укладаючи шлюб із ОСОБА_6, є дочкою ОСОБА_4 (а. с. 6, 75 - 76).

За життя ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 63).

Як слідує з копії виписки з рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 54 від 18 червня 2009 року Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські споруди та будівлі, 18 червня 2009 року Виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Миколаївського району Миколаївської області вирішено оформити за ОСОБА_4 право власності на житловий одноквартирний будинок і господарські споруди та будівлі, що знаходиться за адресою: вулиця Першотравнева, № 36 (тридцять шість), село Улянівка, Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 30).

З наданих ОСОБА_2 сільською радою Миколаївського району Миколаївської області на запит суду копій документів (виписки із погосподарської книги), також слідує, що за життя, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 159 164).

Із спадкової справи № 3/2015, заведеної 12 березня 2015 року Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області - ОСОБА_5 вбачається, що усю спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дочка ОСОБА_1, оскільки інші спадкоємці за законом: ОСОБА_7; ОСОБА_8 від своєї частки у спадщині, після смерті ОСОБА_4 відмовилися на користь ОСОБА_1, шляхом подання заяв від 12 березня 2015 року та 13 березня 2015 року до Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області - ОСОБА_5 (а.с. 57, 72).

При цьому, 05 травня 2017 року Приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області - ОСОБА_5 винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 18 вересня 2014 року, на житловий будинок, що знаходиться у с. Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області, по вулиці Першотравневій, 36 (тридцять шість), у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не подано до нотаріального органу правовстановлюючого документу на вказаний вище житловий будинок на ім'я спадкодавця ОСОБА_4 (а. с. 8).

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України позивач успадкував усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на вищезазначений житловий будинок, яке фактично було набуто спадкодавцем ОСОБА_4 на законних підставах та у незаборонений спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що підтвердженням належності будинку № 36, розташованого по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва - Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області спадкодавцю ОСОБА_4 є лише записи в погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону україни Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 № 1952 IV права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права.

З наведеного слідує, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності ОСОБА_4 на вказаний будинок за його життя.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому воно підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, суд бере до уваги, що визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіальної громади Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 - Франківської області; номер і серія паспорта СС 102328)право власності житловий будинок № 36, розташований по вулиці Першотравневій в селі Михайлівка (стара назва Улянівка), Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 івановича, який помер 18 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова

08.11.2018