Провадження № 2/522/5011/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на її користь судові витрати в сумі 640 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2012 року за № 1512/8303/2012 шлюб між ними розірвано. Згідно домовленості, після розірвання шлюбу та по сьогоднішній день дочка проживає з позивачем. Через місяць після народження дитини ОСОБА_2 залишив сім'ю та повернувся жити до своїх батьків, матеріальної допомоги не надавав, навідував два-три рази за рік на свята, більше до дитини не приїздив, не цікавився її станом, матеріально допомоги не надавав. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2012 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Першим Суворовським ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 27660 гривень 66 копійок. Комісією з питань захисту прав дитини Іванівської районної державної адміністрації Одеської було встановлено, що ОСОБА_2 не намагався брати участь у житті дитини, не піклувався про її фізичний та духовний розвиток, аліменти добровільно не сплачував, погашав заборгованість по аліментам тільки після примусового виконання рішення суду через органи виконавчої служби, донька батька не знає, важко йде з ним на контакт. Також зазначала, що з 2014 року ОСОБА_2 взагалі не цікавиться долею своєї дочки, ухиляється від здійснення своїх батьківських обов'язків, уникає спілкування з нею, фактично переховується від неї та дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, від виховання своєї малолітньої дочки самоусунувся, за місцем проживання чи у дитячому садочку дочку не відвідує, не спілкується з нею ні по телефону, ні по скайпу, не цікавиться та не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, виховання, не приділяє уваги розвитку особистості, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної та фінансової допомоги на утримання дочки не надає.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутністю та відсутністю її представника.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду даної справи був повідомлений належно, та відповідно до положень ч. 3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

В ході судового розгляду справи відповідач надавав суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнавав, зазначав, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 Також зазначав, що 25.07.2015р. уклав повторний шлюб із ОСОБА_4 та у шлюбі з ОСОБА_4 має спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути без особистої участі третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 25.10.2008 року було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1598.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 571.

(а.с. 9)

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_3, за домовленостю, залишилась проживати разом з матір'ю.

(а.с. 10)

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2012 року з позивача було стягнуто на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

(а.с. 20)

Першим Суворовським ВДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до розрахунку, сформованому 1-им Суворовським ВДВС м.Одеси від 05.02.2018 р., .заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 24526 гривень.

(а.с. 89)

25.07.2015р. відповідач уклав шлюб із ОСОБА_6, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 204.

У шлюбі з ОСОБА_8 відповідач має спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

(а.с. 48, 49)

Судом також враховано, що згідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію від 14.06.2017 року за № 607/30, дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, та за вказаною адресою батько дитини ОСОБА_2 не з'являється, з дитиною не спілкується, що підтверджується завіреними письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

(а.с. 11, 14 - 19)

Згідно до висновку органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації «Щодо способів участі ОСОБА_12 у вихованні його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4» від 30.04.2014 року за № 01/02-52/1277, було встановлено графік побачень ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5 - кожну другу та четверту неділю місяця з 11:00 год. до 12:00 год. в присутності матері - ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 або за іншою адресою за згодою сторін.

(а.с. 26)

Проте, суд критично ставиться до посилань відповідача щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дитиною, оскільки, згідно до довідки, виданої Іванівською районною державною адміністрацією Одеської області від 13.03.2018 р. №01/02/52/582, ОСОБА_2 не звертався в період з 30.04.2014 р. по 06.03.2018 р. до Іванівської районної державної адміністрації Одеської області з заявами та скаргами з приводу невиконання будь-ким висновку органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації від 30.04.2014 р. №01/02-52/1277 «Щодо способів участі ОСОБА_2 у вихованні його доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.».

Доказів перешкоджання у спілкуванні з дитиною відповідач не надавав.

(а.с. 80)

Згідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №01-11/929 від 21.06.2018р, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 вважається доцільним.

(а.с. 98 - 99)

Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З врахуванням наведеного, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, також, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини застосовано в інтересах дитини. Не спростовані факти та докази безпричинного ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків, оскільки батько не цікавиться життям своєї дитини, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не утримує дитину.

Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 року, ст. ст. 164, 165, 180-183, 191 СК України, Постановою ПВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. ст. 4, 5, 12, 19, 130, 141, 258, 263, 264, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав у відношенні його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста ОСОБА_11 протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 15.11.2018 року.

Суддя В.І. Загороднюк

30 жовтня 2018 року