Справа № 629/4445/18
Провадження № 2/629/1597/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1. Житлове приміщення не приватизоване та перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова Харківської області. Відповідачі не виконували свої зобов'язання перед комунальними підприємствами м. Лозова та не сплачували за рахунками, з кожним днем борги відповідачів перед комунальними підприємствами міста продовжують зростати, чим спричиняються значні збитки їхній роботі. Співробітники КП «ЖУК» неодноразово здійснювалися виходи за місцем реєстрації відповідачів і зі слів сусідів було встановлено, що наймач квартири ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, особовий рахунок не переоформлений. За даною адресою відповідачі не проживають більше десяти років. За цей період у квартирі не з'являлися, сусіди їх не бачили. За результатами звернення до Лозівського ВП ГУНП в Харківській області місце перебування відповідачів виявити не представилось можливим, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з відповідачів на їх користь судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надала суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі, просив в разі неявки відповідачів по справі ухвалити заочне рішення, наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі та зрозумілі.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать оголошення про виклик до суду, розміщені на сайті Судової влади України, причину неявки до суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області Івченко Д.Ю. в судове засідання не з'явився, але надав суду клопотання в якому просив розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник третьої особи відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області Пономаренко О.А. в судове засідання не з'явилася, але надала суду клопотання в якому просила розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2.
На даний час квартира має статус державної, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Лозова, Харківської області. Згідно рішення Лозівської міської ради № 140 від 31 січня 2011 року, було створене Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, на базі відокремленої частини комунальної власності міської територіальної громади м. Лозова.
Наймачем квартири був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, особовий рахунок не переоформлений.
Відповідачі по справі в спірній квартирі не проживають більше 7 років, де мешкають невідомо, зав цей час в квартирі не з'являлися.
Позивачем докладалися зусилля для розшуку відповідачів по справі, про що свідчать довідка Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 21.05.2018 року з якої вбачається, що встановити місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вбачається можливим, оскільки зі слів сусідів, останні за місцем реєстрації не проживають, квартира ним за призначенням не використовується.
Відповідно до довідок Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 22.06.2018 року за №№ 1808/15.9-04-04 та 1807/15.9-04.04 вбачається, що відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі відсутні актові записи про смерть.
Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідачі ніяких претензій на житло не мали.
Відповідач більше 7 років в квартиру не з'являлися, обов'язки пов'язані з договором найму житлового майна не виконували, в зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг, загальний розмір боргу станом на 01.08.2018 року складає 163853 гривні 05 копійок.
Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідачі не зверталися.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання, членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.
Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункту договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до ст. 71 ЖК України у випадку вибуття наймача жилого приміщення та членів його сім'ї без поважних причин понад шість місяців, договір найму житлового приміщення вважається розірваним.
Відповідачі вибули на інше місце проживання, не проживають більш ніж п'ять років, отже з цього моменту вони втратили право користування жилим приміщенням.
Факт не проживання відповідачів по справі за адресою: АДРЕСА_2 вбачається з актів, складених КП «ЖУК» Лозівської міської ради від 01.03.2016 року, 10.03.2016 року та від 15.06.2018 року.
В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачі по справі звільнили житлове приміщення з власної волі, але знятися з реєстрації не бажають, ніяких претензій до позивача щодо спірної квартири не має, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 354 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 71, 167 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третіх осіб: Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, Відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Чернигівське, Лозівського району, Харківської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Лозова, Харківської області, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області судовий збір у розмірі 1762,00 гривні по 881,00 гривні з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Чернигівське, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, НОМЕР_1, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 20.07.2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець м. Лозова, Харківської області, громадянин України, НОМЕР_2, виданий Лозівським МВ ГУДМС України в Харківській області 16.03.2012 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження: м. Лозова, Харківської області, вул. Свято-Миколаївська, б. 4, каб. 23.
Суддя Н.А.Смірнова