Дата документу 18.10.2018
Справа № 334/5251/18
Провадження № 2/334/3191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

18 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що згідно договору міни від 09.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 вона є власницею ? частини квартири №41 а в будинку №9а по вул. Звенигородська в м. Запоріжжі. Інша ? частинка вказаної квартири за договором міни належала ОСОБА_4, що померла 22.02.2012 року та залишила заповіт на імя ОСОБА_5.

ОСОБА_6 позову, у вказаному житловому приміщенні зареєстровані позивачка та її син, відповідач по справі ОСОБА_2, який не мешкає у квартирі приблизно шість років, у звязку з виїздом на інше місце постійного проживання. Особистих, побутових речей та меблів відповідача у квартирі немає, він не утримує квартиру та не сплачує вартість нарахованих комунальних послуг.

У звязку з реєстрацією ОСОБА_2 в належній позивачці квартирі остання повинна сплачувати комунальні послуги та інші платежі, що складають додаткові матеріальні витрати та порушує її право на володіння та розпорядження своєю власністю.

Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі і усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Проти ухвалення заочного рішення не заперчувала.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Приписами статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_6 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За правилами статті 150 Житлового кодексу України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні приписи містить і стаття 383 ЦК України.

За положеннями частини 1 статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

ОСОБА_6 приписів частини 4 статті 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Разом з тим, частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Тобто, з урахуванням викладеного можливо дійти висновку, що відсутність члена сім'ї або особи сімейні відносини, з якою припинені, за адресою реєстрації місця проживання понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати особою права користування житлом, яке їй не належить.

ОСОБА_6 із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить йому на праві власності.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2004 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_7 з другого боку було укладено договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 5344. ОСОБА_6 вказаного договору позивачка набула право власності на ? частину квартири №41а в будинку №9а по вул. Звенигородській в місті Запоріжжі.

Інша ? частина квартири за вищевказаним договором міни належить ОСОБА_4.

15.12.2004 року право власності на зазначену вище квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 8832696, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією технічного паспорта.

13.08.2009 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, (зареєстровано у реєстрі за № 2085), згідно якого належну їй ? частину квартири №41а в будинку №9а по вул. Звенигородська в м. Запоріжжі, вона заповідала ОСОБА_5.

21.02.2012 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, І-ЖС № 230026, виданого 22.02.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 123.

ОСОБА_6 Довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/5801 від 30.07.2018 року, у вищевказаному житловому приміщенні, окрім позивачки зареєстрований її син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_6, складеного головою правління ОСББ «Трансформаторник-24», зареєстрований у квартирі №41а будинку №9а по вул. Звенигородська в м. Запоріжжі Ратушник ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, вже пять років не проживає у вказаному приміщенні.

ОСОБА_6 пояснень ОСОБА_1, не спростованих відповідачем, станом на теперішній час останній виїхав на постійне, невідоме позивачці, місце проживання.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично більше року не проживає у належній позивачці квартирі, житловим приміщенням квартири не користується, особистих речей за вказаною адресою не має, не сплачує комунальні послуги, а в добровільному порядку знятись з реєстрації він не бажає, оскільки з позивачкою не підтримує родинних стосунків, тому в силу статті 405 ЦК України втратив право користування цим приміщенням, а зняття його з реєстрації місця проживання за приписами статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на теперішній час, можливо здійснити лише на підставі судового рішення, про позбавлення його права користування житловим приміщенням.

В пункті 34 Постанови Пленуму № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ наголосив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 27, 76-81, 258-259, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1) перешкоди у володінні та розпорядженні майном квартирою № 41а в будинку №9а по вул. Звенигородській в м. Запоріжжі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 41а в будинку №9а по вул. Звенигородській в м. Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН невідомий), останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.