Справа №2-4753/2009 17.05.2018
Провадження №22-ц/784/696/18
Справа № 2-4753/2009 Головуючий суду першої інстанції Рум'янцева Н.О. Провадження № 22-ц/ 784/696/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2018 року постановлену під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. в залі судового засідання в м. Миколаїв, о 14:28 год., повний текст складено 22 лютого 2018 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

9 листопада 2017 року ТОВ «ФК «Позика» звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») на його правонаступника - ТОВ «ФК «Позика» у цивільній справі № 2-4753/2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник вказував, що 2 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» (далі - ТОВ «ФК «Фінактив») було укладено договір факторингу № 50/1, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив».

12 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» було укладено договір факторингу № 50/1-1, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним договором про надання споживчого кредиту перейшло до ТОВ «ФК «Позика». У зв'язку з цим, просив суд замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Позика».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2018 року заяву ТОВ «ФК «Позика» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Позика» у цивільній справі № 2-4753/2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження місцевий суд виходив із того, що оскільки змінився кредитор у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором, наявні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого суду, ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила суд її скасувати як безпідставну у зв'язку з відсутністю доказів та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Позика».

Свої доводи скаржник мотивував тим, що в договорі факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року відсутня інформація про те, що ТОВ «ФК «Позика» набуває право вимоги по стягненню заборгованості по кредитному договору № 0 від 23 жовтня 2007 року, а також відсутнє зазначення номеру та відкриття виконавчого провадження. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2009 року видавався виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. До того ж, серед наданих суду матеріалів відсутній договір про відступлення ПАТ «УкрСиббанком» на користь ТОВ «ФК «Позика» права стягнення суми заборгованості, яка зазначена в указаному рішенні Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2009 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ ФК «Позика» не погодилося з доводами скарги, посилаючись на те, що відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження ї її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Крім того, відповідно до Наказу Кабінету Міністрів України № 2432/5 від 5 серпня 2016 року «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» кожному виконавчому провадженню надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою виконавчого провадження (далі - Система). При повторному пред'явленні виконавчого документа до виконання виконавчому провадженню буде присвоюватися новий унікальний номер. Таким чином, звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у конкретному відкритому виконавчому провадженні, з вказівкою на державного виконавця, номер виконавчого провадження, постанову про відкриття - є недоцільно, оскільки такі дані будуть змінюватися при кожному повторному надходженні виконавчого документа до виконання, що в подальшому при наступному зверненні до органів державної виконавчої служби правонаступника стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження унеможливить його відкриття. Заявник просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу місцевого суду без змін.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-УШ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачено, що кожний у випадку спору про його цивільні права та обов'язки має право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і неупередженим судом.

Такий порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. За такого, подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження має відбуватися з дотриманням певних умов. Зокрема, ч. 1 ст. 378 ЦПК України в редакції 2004 року передбачено, що така заява може бути подана стороною виконавчого провадження, а також заінтересованою особою про її заміну на правонаступника, або розгляд цього питання може бути здійснений на підставі подання державного виконавця.

Аналогічна правова норма міститься у ст. 442 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

До того ж, в ч. 5 ст. 442 ЦПК України виписано, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2009 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту № 0 від 23 жовтня 2007 року 683 769, 51 грн., заборгованість по відсотках 41 217, 82 грн. та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентам 2 137, 49 грн., а всього 727 124, 82 грн. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь АКІБ «УкрСиббанк», а також судові витрати (а.с.5).

Згідно акту № 1 Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2017 року вказана цивільна справа була знищена (а.с.3) та, як вбачається з ухвали того ж суду від 26 січня 2018 року, втрачене судове провадження було частково відновлено (а.с. 20-21).

Відомості щодо видачі на підставі вказаного рішення суду виконавчих листів щодо боржників, а також взагалі відкриття виконавчого провадження, відсутні.

2 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «ФК «Фінактив» було укладено договір факторингу № 50/1, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив» ( а.с.3-7, 93).

12 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 50/1-1, за яким останнє зобов'язалося передати (сплатити) ТОВ «ФК «Фінактив» загальну суму фінансування (2 024 204,89 грн.), а ТОВ «ФК «Фінактив» відступити (передати) ТОВ «ФК «Позика» права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «ФК «Фінактив», що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді через 7 робочих днів з моменту укладання вказаного договору. Право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від ТОВ «ФК «Фінактив» до ТОВ «Позика», та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов'язань в межах відступлення прав вимог у ТОВ «ФК «Позика» виникає у день підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги (Додаток № 1.2) (п. 4.2. Договору факторингу) (а.с.8-12).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 12 грудня 2016 року, заявник отримав право вимоги, в тому числі, і за кредитним договором № 0 від 23 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 (а.с.13).

В матеріалах справи, на час розгляду заяви ТОВ «ФК «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження, відсутні докази на підтвердження виконання боржниками рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2009 року, не надали таких доказів і боржники.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Таким чином, за договором купівлі-продажу прав вимоги ТОВ «ФК «Позика» є правонаступником прав кредитора за кредитним договором № 0 від 23 жовтня 2007 року.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно зазначив, що ТОВ «ФК «Позика » обґрунтовано ставить питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки на час звернення до суду із заявою вказане рішення місцевого суду є невиконаним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що в договорі факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року відсутня інформація про набуття права вимоги ТОВ «ФК «Позика» по стягненню заборгованості по кредитному договору не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з витягу реєстру боржників до цього договору вбачається, що фактору передавалися права вимоги саме за договором, де позичальником зазначено ОСОБА_5 При цьому сума боргу за договором кредиту зазначена на дату укладення договору факторингу та не обов'язково повинна співпадати з сумою боргу, зазначеної у рішенні суду, як то стверджує скаржник.

Крім того, відсутність даних про номер та відкриття виконавчого провадження, а також відомостей про видачу виконавчого листа правильно не взято до уваги районним судом, оскільки з огляду на наведені норми матеріального та процесуального права, правового значення при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження на стадії виконання судового рішення ці обставини не мають.

Колегія суддів не погоджується із запереченнями представника скаржника проти наданих ПАТ «УкрСиббанк» до апеляційного суду на його вимогу документів, що підтверджують передачу права грошової вимоги ТОВ «ФК «Фінактив» за кредитним договором з ОСОБА_5, мотивуючи тим, що вони не були надані до районного суду заявником, оскільки матеріали справи містять ксерокопії таких документів (а.с. 6-7), проте їх неякісне виготовлення позбавляє можливості ознайомитися з їх змістом. З огляду на ці обставини, а також з урахуванням того, що ПАТ «УкрСиббанк» є стороною у справі, а його представник не брав участі у розгляді справи, суд апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження у порядку підготовки до судового розгляду справи витребував зазначені документи у ПАТ «УкрСиббанк».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали, постановленої з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках та порядку, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.