Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 308/4816/13-ц

провадження № 61-30867св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., Червинської М. Є.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

позивач - публічне акціонерне товариство «Фольксбанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 13 березня 2017 року в складі судді Фазикош О. В. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 14 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Готри Т. Ю., Бисаги Т. Ю.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» (далі - ПАТ «Фольксбанк») до

ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно.

Указаним рішенням суду позов банку задоволено. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 58,6 кв. м, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.

ПАТ «ВіЕс Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ПАТ «Фольксбанк», який є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Фольксбанк», який у свою чергу є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Електрон Банк».

Як на нововиявлену обставину посилався на те, що 25 квітня 2016 року банку стало відомо про те, що 03 березня 2012 року іпотечне майно було реалізовано ОСОБА_5 шляхом укладення договору купівлі-продажу № 126, посвідченого приватним нотаріусом Венжега М. Д. Обтяження, які були накладені на підставі іпотечного договору від 23 липня 2008 року за реєстровим № 2939 були припинені приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л. В. Припинення обтяжень приватний нотаріус здійснював на підставі заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2011 року в справі

№ 2-6499/11. Проте, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 серпня 2012 року заочне рішення цього ж суду від 26 грудня

2011 року було скасовано та ухвалою суду від 18 березня 2013 року позовну заяву ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки залишено без розгляду. Таким чином, банк вважав, що незаконні дії приватного нотаріуса призвели до незаконного відчуження нерухомості, що перебуває в іпотеці та робить неможливим виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14 вересня 2017 року, заяву ПАТ «ВіЕс Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2013 року залишено без задоволення.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що указані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи).

У жовтні 2017 рокуПАТ «ВіЕс Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а заяву задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали не відповідають засадам законності і обґрунтованості, постановлені з порушенням норм процесуального права та є помилковими.

У листопаді 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України ця справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи), рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Вказана норма передбачає чітко підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив заяву ПАТ «ВіЕс Банк» без задоволення, оскільки обставина на яку посилається заявник, а саме: інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2016 року № 58033980, згідною з якою ПАТ «ВіЕсБанк» стало відомо, що іпотечне майно було реалізовано 03 березня 2012 року ОСОБА_5 шляхом укладання договору купівлі-продажу № 126, який посвідчений приватним нотаріусом Венжега М. Д., не є нововиявленою у розумінні пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи), а є підставою для перегляду судового рішення у апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області

від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська