МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Справа №370/2553/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі судового засідання Прокопчук О.О., при розгляді у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області (далі відповідач), в якому вказала, що після смерті 25.12.2015 року її баби, ОСОБА_2, відкрилась спадщина, зокрема на: житловий будинок з господарськими спорудами в с. Забуяння Макарівського району Київської області по вул. Шевченка, 7; земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0023; земельну ділянку площею 0,047 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:0024, які розташовані за цією ж адресою.

Позивач, будучи онукою померлої ОСОБА_2, має право на спадщину за правом представлення тієї частки, яка б належала її батьку, а сину померлої, якби він був живий на час відкриття спадщини, оскільки її батько, ОСОБА_3, помер 22.11.2015 року.

Рішенням Макарівського районного суду від 07.06.2018 року їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2

Проте, оформити своє право на згадане вище спадкове нерухоме майно не має змоги, у звязку з тим, що у ДРРП відсутня інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок та земельні ділянки, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв на право на спадщину позивачу.

Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має.

Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1266, 1268, 1297 ЦК України, просила визнати за нею у порядку спадкування після смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2, право власності на житловий будинок, з господарськими спорудами в с. Забуяння Макарівського району Київської області по вул. Шевченка, 7; земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0023; земельну ділянку площею 0,047 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:0024, які розташовані за цією ж адресою.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 21.09.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 31.10.2018 року, а відповідачу надано 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Цією ж ухвалою у порядку вимог ст.84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої 25.12.2015 року ОСОБА_2, та копію спадкової справи до майна померлого 22.11.2015 року ОСОБА_3.

У судове засідання позивач не прибула, її представник ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, в якій просив слухати справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити.

Згідно поданого листа відповідач просив слухати справу за відсутності свого представника, а справу розглянути за наявними матеріалами, проти позову не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослі дивши письмові матеріали справи суд встановив наступне.

25 грудня 2015 року померла баба позивачки, ОСОБА_2, факт родинних відносин підтверджується наступними документами, копії яких містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І-ОК № 362473 від 29.12.2015 року, видане виконавчим комітетом Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області; свідоцтвом про народження позивача - ОСОБА_1 серії ІІІ-БК №343080 від 20.12.1978 року, видане Ленінградським відділом ЗАГС м. Київ, де її батьком записаний ОСОБА_3; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України, звідки вбачається, що ОСОБА_3 народився 18.01.1955 року, його матірю записана ОСОБА_2; та як вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-БВ №089477, видане 25.10.2003 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, позивач 25.10.2003 року зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_5, та змінила прізвище з «Оберемчук» на «Бугера» (а.с. 9-11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с. Забуяння Макарівського району Київської області по вул. Шевченка, 7, що підтверджується особовим записом №0040-6 в погосподарській книзі Забуянської сільської ради №6 за 2015-2020 роки (а.с.20),

Згідно технічного паспорту на вказане домоволодіння, до його складу входять: житловий будинок під літерою А загальною площею 58,8 кв.м., житловою 30,4 кв.м., веранда «а», ганок, літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Ж», колодязь №1, огорожа №2-3 (а.с. 12-13).

Також відкрилась спадщина на: на земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0023, що належала померлій ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №602160, виданий на підставі рішення Забуянської сільської ради №123-22-ІV від 03.11.2005 року; земельну ділянку площею 0,047 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:0024, що належала померлій ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №602161, виданий на підставі рішення Забуянської сільської ради №123-22-ІV від 03.11.2005 року, та які розташовані за адресою: с. Забуяння Макарівського району Київської області, вул. Шевченка, 7 (а.с.18,19).

Батько позивача, а син померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер 22.11.2015 року (свідоцтво про смерть серії І-ОК №431268, видане повторно 03.03.2018 року Макарівським РВ державної реєстрації актів цивільного стану ГТ УЮ у Київській області, а.с.8).

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 №1703/01-16 від 29.09.2018 року, спадкова справа до майна померлого 22.11.2015 року ОСОБА_3 - не заводились.

Відповідно до чт. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Тож, будучи онукою померлої 25.12.2015 року ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 має право на спадщину за правом представлення тієї частки, яка б належала її батьку ОСОБА_3, а сину померлої ОСОБА_2, якби він був живий на час відкриття спадщини, оскільки ОСОБА_3 помер 22.11.2015 року.

Рішенням Макарівського районного суду від 07.06.2018 року їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2 (а.с.21).

Згідно листа державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за №1328/02-31 від 24.07.2018 року (а.с.23), на заяву позивача була надана відповідь, згідно якої позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення спадщини після смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2 з огляду на те, що у ДРРП відсутня інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок та земельні ділянки, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв на право на спадщину позивачу.

Інших спадкоємців щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3П ні за законом/заповітом судом не встановлені, що підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа до майна померлого 22.11.2015 року ОСОБА_3 не заводились, матеріалами спадкової справи до майна померлої 25.12.2015 року ОСОБА_2 та довідкою №548, виданою 24.07.2018 року Забуянською сільською радою, звідки вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, одна.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до чт. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за правом представлення після смерті 25 грудня 2015 року баби, ОСОБА_2, спадщину прийняла, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшли згадані вище житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 133,141, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування після смерті 25.12.2015 року ОСОБА_2, право власності на наступне нерухоме майно:

- домоволодіння за адресою: с. Забуяння Макарівського району Київської області, вул. Шевченка, 7, до складу якого входять: житловий будинок під літерою А загальною площею 58,8 кв.м., житловою 30,4 кв.м., веранда «а», ганок, літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Ж», колодязь №1, огорожа №2-3;

- земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0023, що належала померлій ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №602160, виданий на підставі рішення Забуянської сільської ради №123-22-ІV від 03.11.2005 року, яка розташована за адресою: с. Забуяння Макарівського району Київської області, вул. Шевченка, 7;

- земельну ділянку площею 0,047 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:006:0024, що належала померлій ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №602161, виданий на підставі рішення Забуянської сільської ради №123-22-ІV від 03.11.2005 року, яка розташована за адресою: с. Забуяння Макарівського району Київської області, вул. Шевченка, 7.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.10.2018 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса 03179, АДРЕСА_1;

Забуянська сільська рада, , адреса 08011, с. Забуяння Макарівського району Київської області, вул. Незалежності, 44-Б.

Суддя О.В. Тандир