Справа № 635/6535/18
Провадження № 2/635/3085/2018
13 листопада 2018 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання - Токарук Л.П.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_2,
відповідач - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.
В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що будинок АДРЕСА_1, належить їй на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Колісник В.О., 11 серпня 2006 року за реєстровим №1036.У вказаному будинку разом з позивачем зареєстровані члени її сім'ї - батько ОСОБА_4 та брат ОСОБА_3. ОСОБА_4 фактично протягом 25 років проживає в АДРЕСА_2. ОСОБА_3 фактично протягом 25 років проживає в АДРЕСА_3
28.09.2018 до Харківського районного суду Харківської області надійшла заява позивача-ОСОБА_1. про часткове залишення без розгляду позовних вимог, в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження.
Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування від 11.08.2006 року.
Згідно інформаційної довідки, виданої виконавчим комітетом Липецької сільської ради 03.08.2018 №755, за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 р.н, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5
Відповідно до актів депутатів Липецької сільської ради від 15 лютого 2018 року, 13 вересня 2017 року, 03 серпня 2018 року, за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, власник домоволодіння; син - ОСОБА_6; батько - ОСОБА_4; брат - ОСОБА_3, але фактично за цією адресою проживають лише 2 (два) чоловіка, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_6. Батько - ОСОБА_4, фактично на протязі 25 років проживає в АДРЕСА_2. Брат - ОСОБА_3 фактично на протязі 25 років проживає в АДРЕСА_3.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив доводи позивача, зазначивши, що ОСОБА_3 приблизно 25 років не мешкає в будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1,більше 25 років, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному будинку понад один рік, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивачки, крім того, в судове засідання ОСОБА_3не з'явився і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_3таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись ст.405 ЦК України, ст. 10-13 259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1, належного на праві власності ОСОБА_1.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Повний текст рішення складено 19.11.2018 року.
Суддя Д.М. Савченко