Головуючий у 1-й інстанції Капітонов В.І.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А., суддів: Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2018 року, ухваленого у складі судді Капітонова В.І., повний текст рішення складено 10 вересня 2018 року,

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2

до ДП «Селидіввугілля»,

третя особа - Селидівське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до роботодавця - ДП «Селидіввугілля», посилаючись на наступне. Позивач, працюючи на посаді заступника начальника дільниці ПУтаРАВС Відокремленого підрозділу «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», в ніч на 15.10.2017р. після закінчення роботи на території шахти «Україна» під час повернення з роботи додому біля майстерні ПУта РАВС отримав травму лівої руки (закритий перелом п'ятої п'ясної кістки лівої кисті), з приводу чого звернувся до Селидівської ЦМЛ вранці 15.10.2017р. За його зверненням 17.10.2017р. до адміністрації підприємства організовано розслідування даного нещасного випадку, що пов'язаний з виробництвом, оскільки той трапився під час пересування позивача по території підприємства після закінчення роботи. Проте, за наслідками розслідування було складено акт за формою Н-5 з невизнанням нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом; у складенні акту за формою Н-1 було відмовлено, що він вважає протиправним і просив це констатувати судовим рішенням.

Також просив скасувати акт за формою Н-5 про проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 15.10.2017р.; визнати цей нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом; зобов'язати відповідача скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок, який стався 15.10.2017р. о 03 год. 00 хв. на території ВП « Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» під час його повернення після закінчення роботи додому.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії ДП «Селидіввугілля» щодо невизнання пов'язаним з виробництвом нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2 15 жовтня 2017 року о 03 годині 00 хвилин на території ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» під час його слідування після закінчення роботи додому.

Скасовано акт від 14 листопада 2017 року за формою Н-5 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 15 жовтня 2017 року о 03 год. 00 хв.

Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 5 жовтня 2017 року о 03 годині 00 хвилин на території ВП « Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» під час його слідування додому після закінчення роботи, таким, що пов'язаний з виробництвом.

Зобов'язано ДП «Селидіввугілля» скласти акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_2 15 жовтня 2017 року о 03 годині 00 хвилин на території ВП « Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», за формою Н-1.

В апеляційній скарзі третя особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити задоволенні позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду -скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, позивач працює в ДП «Селидіввугілля» на посаді заступника начальника дільниці підйомних установок та ремонту армування вертикальних стволів ВП «Шахта «Україна» (а.с. 3-7).

Згідно акту проведення розслідування (спеціального розслідування) за формою Н-5, затвердженого 14.11.2017р., нещасного випадку, що стався 15.10.2017р. о 03:00 годині на ВП «Шахта «Україна» із ОСОБА_2: причини нещасного випадку не встановлені, оскільки не встановлено місце травмування ОСОБА_2, враховано, що звернення за медичною допомогою до здоровпункту шахти відсутні, запису в журналі звернення до здоровпункту немає, при первинному зверненні до Селидівської ЦМЛ потерпілий ОСОБА_2 доповів, що травма сталася після роботи по дорозі додому. (а.с. 10, 11).

Нещасний випадок із ОСОБА_2 таким, що пов'язаний із виробництвом, не визнавався, акт за формою Н-1 не складався.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спеціальна комісія дала неправильну оцінку обставинам і не з'ясувала причини нещасного випадку, що є підставою для визнання акту за формою Н-5 недійсним та його скасування, а також визнання протиправними дій роботодавця щодо невизнання нещасного випадку, пов'язаним із виробництвом. На підставі наданих позивачем доказів про отримання ним травми в період пересування по території підприємства після закінчення роботи, суд вважав наявними фактажно-правові підстави для визнання нещасного випадку із ОСОБА_2 таким, що пов'язаний з виробництвом, у зв'язку з цим зобов'язав роботодавця скласти акт за даним випадком за формою Н-1.

З такими висновками суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999р. № 1105-XIV зі змінами і доповненнями в редакції на момент травмування позивача у жовтні 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 цього Закону № 1105-XIV факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992р. № 2694-ХІІ в редакції на момент виникнення спірних відносин: роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок (ч.1). За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування (ч. 2).

Як встановлено, наказом ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» від 17.10.2017р. № 2-12 ОТ була створена комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві.

14.11.2017р. затверджено акт за формою Н-5 про нещасний випадок, що трапився із ОСОБА_2 15.10.2017р., де зведено висновок про відсутність підстав для складення акту за формою Н-1 за відсутності інформації про звернення позивача за медичною допомогою до здоровпункту і засвідченні потерпілим у міській лікарні факту травмування його після роботи по дорозі додому.

Не погоджуючись із змістом складеного комісією акту про нещасний випадок за формою Н-5, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовними вимогами, в тому числі, щодо складання акту певного змісту за формою Н-1.

Суд першої інстанції дослідив представлені позивачем докази і, встановивши причинно-наслідковий зв'язок його травмування з умовами виробництва, вважав їх достатніми для прийняття в судовому порядку рішення про зобов'язання роботодавця скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.

При цьому суд не зважив на положення п. 7, пп. 2 п. 15 Порядку № 1232, з яких випливає, що сам по собі факт перебування на робочому місці під час нещасного випадку не обумовлює характер нещасного випадку як такого, що пов'язаний з виробництвом.

Загалом, поза увагою суду залишились норми матеріального закону.

Так, за змістом положень пункту 14 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок № 1232), комісія зобов'язана, серед іншого, з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку, на підставі чого визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом.

А згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про охорону праці» у разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

За ч. 4 ст. 22 Закону України «Про охорону праці» і ч. 2 п. 34 Порядку № 1232 рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

В розвиток цієї норми Закону в п. 34 Порядку № 1232 зазначено, що посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Як з'ясовано, ОСОБА_2 до територіального органу Держпраці не звертався, про свою незгоду із змістом акту за формою Н-5 не повідомляв, у зв'язку з чим не проводилося повторне розслідування даного нещасного випадку.

Оскільки, досліджувати наявність/відсутність впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, на підставі чого визначати, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом, уповноважена комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві, то такий факт не може бути встановлений в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Контитуції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції всупереч положенням ст. 19 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про охорону праці», п. 34 Порядку № 1232, як пересвідчився апеляційний суд, підмінив собою уповноважену комісію, і за відсутності виданого в межах своєї компетенції припису посадової особи Держпраці з приводу необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, ревізував своїм рішенням обставини і причини нещасного випадку, визнав його таким, що пов'язаний із виробництвом, і зобов'язав роботодавця скласти акт певного змісту.

Внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення з порушення норм матеріального права і процесуального права в частині оцінки доказів, таке рішення, з огляду на обґрунтованість апеляційної скарги, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову згідно вищенаведеного мотивування.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), понесені Селидівським міським відділенням управління виконавчої дирекції ФССУкраїни в Донецькій області витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 960грн. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Селидівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 31 серпня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «Селидіввугілля», третя особа - Селидівське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати, понесені Селидівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 960грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2018 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко