Справа №242/2487/18
Провадження №2/242/1045/18
16 листопада 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №242/2487/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач 23.05.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстрований відповідач, який є членом сім'ї колишнього власника квартири. Відповідач з серпня 2015 року виїхав разом із колишнім власником квартири, тобто не проживає без поважних причин. Вона сплачує всі витрати, пов'язані з утриманням квартири. Просить суд визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.08.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився.
Відповідно положень ст. 280-282 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши інші докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області 24.06.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №545.
Згідно довідки, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради від 31.05.2018 року, ОСОБА_2, 2000 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до акта від 10.05.2018 р., складеного головою ОСББ «Комфорт м.Гірник» Лосевою Н.В. в присутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 перевіркою встановлено, що за адресою АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_2, але не проживає за даною адресою з серпня 2015 року.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, щодо визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає за адресою: АДРЕСА_1, і створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратив право на користування вказаним житлом.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 317,319,383,391 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Гірник Донецької області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.І.Капітонов