Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2010/3750/12

провадження № 61-35389св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя особа - Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2014 року в складі судді Якименко Л. О. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року в складі колегії суддів: Колтунової А. І., Кругової С. С., Маміної О. В.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року, позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_6 такою, що ухиляється від виконання обов'язків щодо утримання свого сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Усунуто ОСОБА_6 від права на спадкування після смерті сина ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із указаними рішеннями ОСОБА_6 звернулася до суду касаційної інстанції зі скаргою.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 18 червня 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 вересня

2014 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи позивач не з'явився у судові засідання, призначені на 01 липня 2014 року та 02 вересня 2014 року, а тому на підставі частини третьої статті 169 ЦПК України 2004 року, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України, суд залишив позов без розгляду.

У червні 2018 рокуОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, яке було призначено на

01 липня 2014 року, оскільки поштове відправлення судової повістки повернулося до суду із відміткою на конверті «відсутній вдома». Разом з тим, заявником було подано заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 02 вересня 2014 року в зв'язку із хворобою. Тому відсутні підстави вважати, що позивач був належним чином повідомлений та повторно не з'явився в судове засідання.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, повторно не з'явився у судове засідання.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що після скасування рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 березня 2013 року, провадження у даній справі було зупинено на підставі пункту 1 частини першої статті 201 ЦПК України 2004 року та після відновлення провадження у справі, дана справа призналась до розгляду на 01 липня 2014 року та 02 вересня 2014 року.

Про судове засідання, призначене на 01 липня 2014 року, ОСОБА_2 був повідомлений шляхом направлення на адресу, яку він зазначив у позовній заяві, судової повістки поштою, проте поштове відправлення повернулося до суду із відміткою на конверті «відсутній вдома».

Про судове засідання, призначене на 02 вересня 2014 року ОСОБА_2 був повідомлений шляхом оголошення у засобах масової інформації розміщеного у газеті «Слобідський край».

01 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відкладення розгляду справи, призначеної на 02 вересня 2014 року, в зв'язку із хворобою.

Згідно з положеннями статті 74 ЦПК України 2004 року (аналогічні норми містяться у статті 128 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) судові виклики здійснюються повістками про виклик.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові зі їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу.

Відповідно до частини третьої статті 169 ЦПК України 2004 року суд, відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності

Пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року (аналогічна норма міститься у пункті 3 частині першої статті 257 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання.

Аналіз зазначених норм Закону свідчить про те, що суд може залишити позовну заяву без розгляду з наведеної правової підстави лише у випадку одночасного існування таких вимог: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи; 2) його неявка в два і більше судові засідання поспіль;

3) неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, враховуючи те, що відсутні відомості про належне повідомлення позивача про день, час і місце розгляду справи, призначеноїдо розгляду в судовому засіданні на 01 липня 2014 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про залишення заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною третьою статті 169, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права.

За таких умов, коли оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм процесуального права, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та відповідно до статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02 вересня

2014 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2018 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило