Справа № 163/2365/16-ц Провадження № 22-з/773/22/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлусь О.С.,
Категорія: 47 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В А ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,
секретаря судового засідання - Лимаря Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в місті Луцьку клопотання Військової прокуратури Луцького гарнізону про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат у цивільній справі за позовом заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Любомльська районна державна адміністрація Волинської області, відділ Держгеокадастру у Любомльському районі Волинської області, про визнання частково недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку, за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Луцького гарнізону на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року,
Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу заступника війського прокурора Луцького гарнізону задоволено, рішення Любомльського районного суду Волинської області від 08 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсним і скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 20 січня 2009 року, в частині права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,301 га. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,301 га до державної власності.

23 квітня 2018 року до Апеляційного суду Волинської області надійшло клопотання Військової прокуратури Луцького гарнізону про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат, оскільки при постановленні судового рішення апеляційним судом не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази про понесені сторонами у справі судові витрати, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення питання про постановлення додаткового судового рішення.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, під час ухвалення 26 червня 2017 року судового рішення у даній справі апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу між сторонами понесених ними судових витрат.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 316 ЦПК України (чинного на час постановлення рішення апеляційним судом) резолютивна частина рішення суду апеляційної інстанції повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Аналогічні вимоги містяться і в новій редакції ЦПК України в п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з наявними у матеріалах справи оригіналами квитанцій Військовою прокуратурою Луцького гарнізону сплачено у даній справі за подання позовної заяви 2756 грн. та апеляційної скарги 3031,60 грн судового збору, на загальну суму 5787,60 грн. (а.с.1, 152).

Із рішення Апеляційного суду Волинської області від 26 червня 2017 року, яким задоволено апеляційну скаргу позивача, вбачається, що його резолютивна частина не містить зазначення розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч.5 ст. 88 ЦПК України (в редакції 2004 року), якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови про стягнення із відповідача на користь військової прокуратури Західного регіону України понесених нею витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання Військової прокуратури Луцького гарнізону про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого в АДРЕСА_1) на користь військової прокуратури Західного регіону України (, банк платника: Державна казначейська служба України, код банку 820172, рахунок 2783) 5787 (п"ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді