Справа № 703/2492/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Пасацької Л.А.

секретаря судового засідання Римського Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.07.2018 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з відповідачем ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 24.10.2016 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що з часу прийняття рішення його матеріальний стан змінився і погіршився стан здоровя - більше десяти років хворіє на псоріаз та за останні роки стан його здоровя значно погіршився у звязку з чим за рекомендаціями лікаря позивачу необхідне постійне лікування та нагляд лікарів, щорічно проходити стаціонарне лікування. Також у звязку з наявністю у вищевказаних хвороб витрачає значні кошти на придбання ліків.

Просив зменшити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 24.10.2016, з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

Відповідач, ОСОБА_2 позов не визнав

Відповідач проти задоволення позову заперечила, у відзиві зазначила наступне. Позивач до 2018 ніяких лікувань та оглядів стосовно наявної у нього хвороби не проходив, та під час спільного проживання жодного разу не скаржився на своє самопочуття та дану хворобу. З наданих ним документів вбачається, що він проходив лікування та огляд лікарів, купування ліків від незагрозливої та не розповсюджуваної хвороби, було вчинено навмисно з метою зменшення розміру аліментів, а тому вагомих підстав не існує.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з наведених підстав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що останні 10 років має хронічне захворювання, йому рекомендовано санаторне лікування 1 раз на рік, останній раз витратив на лікування 300-4000 грн. за 20 днів. На час ухвалення рішення в нього було захворювання псоріаз, проте на даний час стан його здоровя погіршився, змінено діагноз на «псоріатичний поліартрит»

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити з наведених у відзиві підстав. Зазначила, що вони розлучились у 2017 році, і у позивача на той час була ця хвороба, яку він лікував за допомогою мазі. Зазначена хвороба не є тяжкою, з нею люди живуть, не потребує хірургічного втручання та постійного лікування. Вважає відсутніми підстави для зменшення розміру аліментів.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України).

Ввідповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №227277 від 22.03.2016 р. у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.4)

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.10.2016 року (а.с.5) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 липня 2016 року і до досягнення сином повноліття.

Позивач в підтвердження обставин справи та позовних вимог надав до суду виписки №403 від 16.04.2018 р. відповідно до якої має діагноз розповсюджений псоріаз, прогресуюча стадія, змішаний тип. Псоріатичний поліартрит(а.с.6). з рекомендаціями щодо лікування та відвідування лікувальних закладів не рідше ніж одного разу на рік.(а.с.7-9). Також консультативними висновками спеціаліста (а.с.10-11) підтверджується факт наявності у позивача вказаної хвороби.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.14) позивач сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення спільним сином трирічного віку в розмірі 500 грн.00 коп. щомісячно та сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму від доходів громадян щомісячно (а.с.15).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В порушення вищенаведеної норми Закону, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів значного погіршення стану здоровя, оскільки як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, зокрема позивач офіційно працевлаштований та працює в ПАТ «НВП «СЕМЗ» та має стабільний офіційний дохід.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що стан здоровя платника аліментів погіршився, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною погіршення стану здоровя розуміється значне його погіршення, яке перешкоджає платнику аліментів забезпечувати власні потреби на лікування після сплати аліментів особам, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Як вбачається з матеріалів справи посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів це погіршення стану його здоровя, проте позивач не вказав обставин, що мають істотне значення. Також належних доказів про те, що стан його здоровя унеможливлює здатність сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду від 24.10.2016 р. не наведено.

За наявних в матеріалах справи доказів суд вбачає, що лікування позивачем розпочате саме з 2018 року, а доводи позивача про десятирічне захворювання на псоріаз, що унеможливлює його сплачувати аліменти у вказаному розмірі є необґрунтованими.

Також відповідно до наданих медичних документів відсутні обовязкове проходження позивачем медичного стаціонарного лікування, а рекомендація щодо санаторного лікування 1 раз на рік не може бути вагомою причиною для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач інших утриманців не має, працевлаштований, йому згідно трудового законодавства передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення, яка в повній мірі забезпечить його потребу у санаторному лікуванні.

Надані на підтвердження доказів квитанції на фототерапію, товарні чеки з аптеки на придбання ліків, вартість проведених досліджень, проте їх вартість з урахуванням виплати 1/4 частини згідно розрахунку заборгованості по аліментах з його заробітку є посильною для позивача, що також підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах.

З урахуванням викладених підстав суд дійшов до переконання про відсутність вагомих і достатніх підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки погіршення стану здоровя позивача жодним чином не впливає на його працездатність, витрати на лікування є помірними, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати позивача, однак враховуючи, що в позові відмовлено, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 182, 192 СК України, ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення буде складено та проголошено 21.12.2018 р.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. 40-річчя Перемоги, 20, кв.77, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуючий: Л. А. Пасацька