Справа № 463/3151/18 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/173/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 463/3151/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23 липня 2018 року ухваленого судом у складі судді Жовніра Г.Б., повний текст рішення складений 27 липня 2018 року у справіпозовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь аліментів, оскільки він продовжує навчання на денній формі у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 12 червня 2001 року батьки розлучились та проживають окремо. ОСОБА_5 отримувала аліменти на користь позивача від відповідача до виповнення повноліття останнього. На даний час ОСОБА_3, є повнолітнім, вихованням та утриманням займається матір ОСОБА_5 Позивач є студентом КЗ ЛОР «Львівський коледж декоративного мистецтва і ужиткового мистецтва ім. І. Труша» 1-2 рівня акредитації. Самостійно себе забезпечити позивач немає можливості, оскільки навчається на денній формі, крім того він щороку сплачує за навчання 6900 гривень. Відповідач не має стабільного доходу, а тому просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі та задоволити позов в повному обсязі.

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти на його утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 06.06.2018 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти у межах суми платежу за один місяць в розмірі 500 гривень.

Рішення оскаржив ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст.ст.182,199 СК України. Стверджує, що відповідач працює та отримує два види пенсії, а тому має змогу оплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., однак суд не врахував дані обставини, а тому просить рішення суду скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Судом встановлено такі обставини.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_4 (а.с.3).

Згідно з довідкою виданою Львівським коледжом декоративного і ужиткового мистецтва ім.. І.Труша І-ІІ рівня акредитації позивач ОСОБА_3 є студентом 1-го курсу денної форми навчання та навчається на платній основі(а.с.4).

З договору №4/17 про надання освітніх послуг вбачається, що вартість навчання за один рік становить 6900 грн. (а.с.5).

Позивач зареєстрований та проживає разом з матір'ю та бабусею за адресою м. Львів, вул. Низова,24 (а.с.6).

Мати позивача ОСОБА_5 працевлаштована та її дохід з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року складає 34050 грн. 40 коп. (а.с.9).

Крім цього, ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.43).

Відповідач ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи,є непрацездатним, що стверджується довідкою МСЕК (а.с.27).

З довідок виданих виконкомом Корелицької сіької ради Перемишлянського району, Львівської області встановлено, що відповідач ніде не працює та на його утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33-34).

Суд першої інстанції врахував наведені вище обставини, а саме стан здоров'я та матеріальне становище позивача, матеріальне становище та стан здоров'я відповідача, який є особою з інвалідністю ІІ групи, ніде не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, згоду відповідача з тим, що син потребує матеріальної допомоги, однак він має можливість надавати її у розмірі 500 грн., дійшов вірного висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 500 грн.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам справи, є обґрунтованим та справедливим, виходячи з таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п.20 Постанови Пленуму ВСУ Від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має змогу оплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 383,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 23 липня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦРПК України .

Повний текст постанови складений 16 листопада 2018 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк