ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/964/18
Провадження № 2/210/953/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Ступак С.В.,

при секретарі: Драгуновій Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров"я при виконанні трудових обов'язків, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу по справі відкрито спрощене позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві 26 років 9 місяців, з них: 07.08.1981 року - 27.04.1997 року, 12.02.2002 року - 21.08.2013 року нагрівальником металу, формувальник машинного формування.

У листопаді 2016 року рішенням ДЕК Українського науково-дослідного інституту протокол № 1442 промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пило токсичний бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група А. ЛН першого-другого ступеня. Професійне захворювання було встановлене на підставі даних Інформаційної довідки про умови праці від 16.09.2014 р. № 2/2-11-3/2701 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював нагрівальником металу цеху блюмінг №2, формувальника машинного формування ФСЛЦ, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». При цьому працюючи на підприємстві відповідача позивач підпадав під вплив шкідливих та несприятливих факторів, виконував роботи в умовах, які характеризувались перевищенням граничнодопустимого рівня та шкідливих факторів технологічного процесу: по пилу відносяться до 3 класу 2 ступеню швидкості, по рівню ІЧ-випромінювання до 3 класу 4 ступеня шкідливості, по шкідливим речовинам 3-4 класу небезпечності до 3 класу 2 ступеню шкідливості.

По факту професійного захворювання було проведене розслідування комісією, створеною на підприємстві, про що було складено акт розслідування професійного захворювання №37 від 02.12.2016 року де вказано, що позивач працюючи формувальником машинного формування, нагрівальником металу на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під дію пилу та токсичних речовин, показники яких перевищували норматив значення через недосконалість робочих місць.

У відповідності до ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умові праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування ті інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що І використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати! вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган] повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я умов праці власник або уповноважений ним орган зобов'язаний повідомити про це орган державного нагляду за охороною праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах.

У відповідності до ст. 158 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Аналогічні вимоги передбачені ст. 21 ЗУ «Про охорону праці».

Вина підприємства полягає в тому, що згідно діючого законодавства - статті 13 Закону України «Про охорону праці», підприємство зобов'язано було створити безпечні і нешкідливі умови праці. Вказаною нормою, передбачено, що роботодавець за невиконання вимог ст. 13 несе безпосередню відповідальність.

Оскільки позивач втратив своє здоров'я, та працездатність з вини підприємства, позивач вважаю, що відповідач по справі повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, наявність якої полягає у наступному.

Винним у заподіянні позивачу фізичної і моральної шкоди є підприємство - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що у порушенні діючого на той час законодавства не створило не шкідливі і безпечні умови праці, не виконувало передбачені законом і нормативними актами норми і права охорони праці, гігієнічні регламенти і нормативи, не приймало заходів для облегшення або зменшення впливу шкідливих факторів на робочих місцях.

Факт провини підприємства підтверджується актом розслідування профзахворювання, висновками Українського НДІ пром. медицини №1442 від 08.11.2016 р., копіями виписок з амбулаторної картки позивача. Вказані документи свідчать про зв'язок противоправної поведінки і шкоди, яка завдана позивачу як суб'єкту трудових правовідносин.

За висновком МСЕК від 24.01.2017 року серії 12 ААА № 044525 позивачу була встановлена первинно стійка втрата професійної працездатності в розмірі 15% з переоглядом 01.01.2018 року. За висновком МСЕК від 08.02.2018 року серії 12 ААА № 046435 позивачу була встановлена повторно стійка втрата професійної працездатності в розмірі 15 % безстроково. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами». Таким чином внаслідок отримання професійних захворювань позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати позивач не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги бо відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, постійний сухий кашель, періодично приступоподібний, важкість та біль у грудній клітці, загальну слабкість, швидку втому, головний біль, підвищення артеріального тиску, задишка за шкалою ММРД -2 бали, тест оцінки хвороби - 12 балів. Позивач більше не може працювати на своїй дачі, не може обробляти землю, що позбавило його можливості годувати свою сім'ю.

20 квітня 2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що Відповідач не погоджується з доводами та вимогами Позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те що, відповідно до ч. 1 - 4 ст. 153, ст. 158 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничий приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо.

Відповідно до п. З Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом МОЗ України від 08.04.2014 р. №248., робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів (3 клас) дозволена тільки за умови застосування засобів колективного та індивідуального захисту і скороченим часу дії шкідливих виробничих факторів (захист часом).

В даному конкретному випадку, при укладенні трудового договору між Сторонами, відповідно до ст. 29 КЗпП України, Позивачу було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, повідомлено про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору. Тож Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки.

В свою чергу, Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АМКР» відповідне до вимог законодавства постійно застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровленню умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2, останній працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 07.08.1981 року по 27.04.1997 року на посаді нагрівальником металу, з 12.02.2000 року по 21.08.2013 року на посаді формувальник машинного формування (а.с. 23-27).

У листопаді 2016 року рішенням ДЕК Українського науково-дослідного інституту протокол № 1442 промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пилотоксичний бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група А. ЛН першого-другого ступеня. Професійне захворювання було встановлене на підставі даних Інформаційної довідки про умови праці від 16.09.2014 р. № 2/2-11-3/2701 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював нагрівальником металу цеху блюмінг №2, формувальника машинного формування ФСЛЦ, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». (а.с.10)

Згідно Акту №1 розслідування хронічного професійного захворювання від 02.12.2016 року №37 вбачається, що позивач працюючи формувальником машинного формування, нагрівальником металу на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під дію пилу та токсичних речовин, показники яких перевищували норматив значення через недосконалість робочих місць.

Згідно пункту 17 вказаного Акту вбачається, що причини виникнення професійного захворювання, є пил, ангідрид сірчаний, вуглиц оксиду. Запиленість повітря робочої зони ФСЛЦ ЛКВ: Пил з вмістом Бі02 від 10% до 70% - від 5,6 мг/мЗ до 7,2 мг/мЗ при ГДК 2,0 мг/мЗ; Пил з вмістом 5І02 від 2 % до 10% - від 4Л мг/мЗ до 11,0 мг/мЗ при ГДК 4,0 мг/мЗ: Запиленість повітря робочої зони в Блюмінг№2: Пил з вмістом 5І02 від 2% до 10% - від 4,4 мг/мЗ до 5,1 мг/мЗ при ГЛК 4,0 мг/мЗ; Пил з вмістом 8І02 до 2 % - від 6,9 мг/мЗ до 37Лмг/мЗ при ГДК 6,0 мг/мЗ; Загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами (концентрація речові: та їх гранично допустима концентрація): Ангідрид сірчаний від 15,0 мг/мЗ до 17,0 мг/мЗ при ГДК 10,0 мг/мЗ; Оксид вуглецю від 21,20 мг/мЗ до 25,6 мг/мЗ при ГДК 20,0 мг/мЗ. (а.с.4-7)

Згідно з довідки МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА № 044525 від 24.01.2017 року та довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА № 046435 від 08.02.2018 року позивачу ОСОБА_2 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності на 15%, з 16 січня 2017 року по 01 лютого 2018 року, а з 08 лютого 2018 року безстроково встановлено ступінь втрати професійної працездатності на 15%. (а.с. 8-9, зворот).

Так, наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров'я, а саме: КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» та КЗ « Криворізька міська лікарня № 4» (а.с. 11-22).

Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем ОСОБА_2 професійної працездатності, в зв'язку з отриманим ушкодженням здоров'я на підприємстві відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача.

За таких обставин, вимоги позивача ОСОБА_2 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Стаття 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд вважає безпідставними, оскільки ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно - правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на відповідача в силу ст. 1172 ЦК України, та виходячи зі змісту ст.ст. 153 КЗпП України, Закону України «Про охорону праці».

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися не лише на підставі норм КЗпП України, а й у відповідності до ст. 1172 ЦК України, яка в даному випадку є спеціальною нормою.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати відповідач, - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

З матеріалів справи вбачається, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу ОСОБА_2 була заподіяна шкода, він втратив працездатність в розмірі 15%. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого каліцтва, позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у зв'язку з чим останній переносить моральні страждання та переживання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації саме за рахунок відповідача, - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням роз'яснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, та з урахуванням встановлених обставин характеру спричиненої шкоди, віку позивача, встановлення третьої групи інвалідності, вжиття відповідачем заходів для невідкладного надання медичної допомоги позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, та враховуючи незворотність наслідків від отриманого каліцтва, суд вважає можливим стягнути на користь ОСОБА_2 з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 15000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить на теперішній час, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 3, 8, ч.3 ст. 22, 43, 46 Конституції України, ст..ст.13 Закону України "Про охорону праці», ст.153, 237-1 КЗпП України, ст. 268, 1167, 1168 ЦК України, ст.ст. 4, 9, 13, 81, 141, 259-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг про стягнення моральної шкоди в зв"язку з ушкодженням здоров"я при виконанні трудових обов'язків - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» () на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовуОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ступак