Провадження№2/235/416/18
Справа №235/6883/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Будьоннівської районної ради в м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Будьоннівської районної ради в м. Донецьку про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що 19.03.2017 року помер ОСОБА_3, який приходився чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою:: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк Донецької області. Вони як спадкоємці першої черги звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території та неможливо перевірити реєстрацію права власності. Просять визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за кожним із спадкоємців, який знаходиться за адресою: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 19.03.2017 року.

В судове засідання позивачі не зявились, просили справу слухати без їх участі ( а. с. 101-106).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не зявився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачі не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали по справі і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.03.2017 року помер ОСОБА_3, який приходився чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 ( а. с. 7-9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк. Вказаний обєкт нерухомості належить спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1998 року, зареєстрованого в КП БТІ. ( а. с. 12-17).

Позивачі по справ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ( а. с. 59,60).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 19.03.2017 року її чоловіка ОСОБА_3 у тому числі у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Рибинська, 18, Будьоннівського району м. Донецьк у звязку з відсутністю відомостей про державну реєстрацію ( а. с. 86).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2017 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 19.03.2017 року її чоловіка ОСОБА_3 у тому числі у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Рибинська, 18, Будьоннівського району м. Донецьк у звязку з відсутністю відомостей про державну реєстрацію ( а. с. 87).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців. Якщо успадковане майно підлягає обовязковій державній реєстрації, то свідоцтво про право на спадщину є для спадкоємців основним правовстановлюючим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк належав спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 06.01.1998 року, договір зареєстрований в КП БТІ м. Донецьк ( а.с. 107-108).

Згідно ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавці ОСОБА_3, оскільки звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України « Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України від 29.10.2014 року № 1801/5, який набрав чинності 04.11.2014 року та наказу Міністерства юстиції України « Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України» від 28.07.2015 року № 1351/5, який набрав чинності 31.07.2015 року, було тимчасово припинено доступ на території м. Донецьк до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до закінчення антитерористичної операції.

Отже,судом встановлено, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 77-78 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищезазначені норми права, а також обставини справи, суд приходить до висновку , що заявлені позивачами позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 доведені належним чином вищевказаними доказами та у зв»язку з цим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 1218,1261, 1269,1270 , 1273,1275 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк, після смерті ОСОБА_3, який помер 19.03.2017 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Рибинська, 18 Будьоннівського району м. Донецьк, після смерті ОСОБА_3, який помер 19.03.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: