ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 листопада 2018 року

м.Харків

справа № 646/6143/17

провадження № 22-ц/818/1398/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Шелест І.М., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 05 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Червонозаводскього районного суду м. Харкова 23 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 1 500 грн. на кожного щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з обліком індексації згідно закону, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 04 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції у частині розміру аліментів. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 972 грн., що складає 50 % від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років; а на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 779 грн., що складає 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. В іншій частині рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що судом не враховані обставини, які мають значення для справи, а саме: не врахований стан здоровя відповідача та наявності у нього доньки від попереднього шлюбу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367, ч.2 ст. 369 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання двох синів до їх повноліття. З урахуванням стану здоровя відповідача та мінливого доходу, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дітей, суд вважав, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 3 000 грн.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що в період з січня 2007 року по серпень 2016 року ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу.

Сторони мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5,6).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що після припинення сімейних відносин з відповідачем вона разом з дітьми проживає окремо від ОСОБА_2. Проте відповідач матеріальної допомоги на утримання двох синів не надає. Незважаючи на те, що ОСОБА_2 регулярного офіційного доходу немає, вважає, що необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей є стягнення на її користь аліментів на утримання двох синів у розмірі 5 333,33 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15 травня 2006 р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання двох неповнолітніх синів у твердій грошовій сумі. Проте, при визначенні розміру аліментів, судом не враховано положень ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачу проведено операцію на легені 24.12.12 року (а.с. 56). Згідно виписки стаціонарного хворого № 687 за перебування у стаціонарі з 30.01.2014 року по 17.02.2014 рік ОСОБА_2 має діагноз: бронхіальна астма 2 го ступеню, загострення 2 ступеню. Стан після видалення нижньої частини легеня з приводу бронхоекстазів (2012 рік). Хронічний рефлюксний езофагіт, гастродуоденіт, загострення. Гепатоз 2 ст., середнього ступеню активності. Дисбактеріоз кишківника. Хронічний панкреатит, загострення (а.с.55).

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює. Визнає позов про стягнення аліментів частково. Вважає, що на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягають стягненню аліменти у розмірі 972 грн. щомісячно, а на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягають стягненню аліменти у розмірі 779,50 грн. щомісячно.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у розмірі 3 000 грн., тобто по 1500 грн. на двох неповнолітніх синів, - не відповідає вимогам ст. 182 СК України.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, що мають істотне значення.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року становить 1492 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн.

Посилання відповідача на те, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 972 грн., що складає 50 % від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років; а на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - в розмірі 779 грн., що складає 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, не приймаються до уваги колегією суддів.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є непрацездатною особою чи інвалідом, матеріали справи не містять.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 12.11.2017 року прибув та 22.12.2017 року вибув з території Польщі. 04.01.2018 року прибув та 19.01.2018 року вибув з території Польщі. (а.с. 54).

ОСОБА_2 не заперечує, що має мінливий дохід, однак через стан здоровя не може працювати за фахом на виробництві, а може займатися лише некваліфікованою неважкою працею. Крім того, відповідач не заперечує наявності в нього на праві власності як рухомого майна у вигляді житлового будинку, так і нерухомого майна.

Беручи до уваги, що батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, тобто обоє батьків: як батько так і мати, мають рівні обовязки щодо утримання дитини, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоровя, наявність нерухомого та рухомого майна, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дітей є аліменти у розмірі 1000 грн. на кожного з двох дітей щомісяця, який є не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1500 гривень щомісяця до 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 травня 2018 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1500 гривень щомісяця до 1000 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_5