ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2027/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва:

в складі головуючого судді - Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року надійшла до суду позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_3 Позивач та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно свідоцтва про народження від 04 жовтня 2011 року серії НОМЕР_2 матір"єю ОСОБА_3 є ОСОБА_2, а батьком- ОСОБА_4

Вказує, що з березня місяця 2013 року вони з відповідачем почали проживати окремо та на дату звернення до суду з позовом місце перебування відповідача їй невідомо.

Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач самоусунувся від виховання сина, його не відвідує, не цікавиться його життям, з ним не спілкується та матеріально не забезпечує.

Зважаючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить провести заочний розгляд справи без участі відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві надав до суду Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідача.

Суд, вивчивши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наданими суду доказами, задовольнивши позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов'язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (п.2 ч. 1).

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не пербувала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04 жовтня 2011 року серії НОМЕР_2, відповідно до якого зазначено, що матір"єю ОСОБА_3 є ОСОБА_2, а батьком- ОСОБА_4

Позивач вказує, що з березня місяця 2013 року вони з відповідачем почали проживати окремо та на дату звернення до суду з позовом місце перебування відповідача їй невідомо.

Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонує, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.

При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що для Данііла створені умови для проживання, відпочинку та розвитку, дитина має власне ліжко, місце для власних речей та навчання, письмове приладдя та посібники.

За наданим Висновком комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дітей від 21.02.2018, Голосіївська районна у місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування), вважає задоцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього ОСОБА_3

Відповідно до ст. 11 Закону № 2402 -111 сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків . Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

У відповідності до ст. 164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено , що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою , а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб. Які не виконують батьківських обов'язків, і способом захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав п. 16 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, з наданих письмових доказів, долучених до позовної заяви відповідач здійснює не належне виховання свого сина, матеріально не допомагає, його життям не цікавляться.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень на позов не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини - ухиляється, нехтує батьківськими правами , не піклується про сина, не приймає мір для вирішення питання виконання батьківських обов'язків по його вихованню.

Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14.12.2017 року і до повноліття дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного ст.ст. 164 , 165 ,166 СК України, Закону України ,,Про охорону дитинства,,, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та керуючись ст.ст. 89, 132,141, 263-265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

В И Р И Ш І В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітнього сина: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року, уродженця м. Києва; свідоцтво про народження від 04.10.2011 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1638).

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4) у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 14.12.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору в частині вимог про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1) 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору в частині вимог про позбавлення батьківських справ.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА