П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Київ

Справа №755/3209/16-ц

№755/9398/16-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 19 грудня 2018 року

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідачі Київська місцева прокуратура №4, Державна казначейська служба України

розглянувши цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України, заступника керівника Київської міської прокуратури №4 Шитої Наталії Михайлівни, ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Чех Н.А. 04 липня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 13 липня 2018 року в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської місцевої прокуратури №4, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №755/9398/16-ц; №755/3209/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/903/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що 19.10.2012 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу № 04-33441 за фактом незаконного виготовлення та зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного збору, передбачену ч. 1 ст. 199 КК України. 25.10.2012 року в рамках даної кримінальної справи було проведено обшук у приміщенні по АДРЕСА_1, в результаті незаконного, без рішення суду, погодження на це прокурора, без опису, вилучено комп'ютерну, кадрову та бухгалтерську документацію, алкогольні напої належного йому (позивачу) ПП «ВДК «Дім вина «СКАЛА».

26.10.2012 року була порушена кримінальна справа № 04-33441 відносно нього за фактом незаконного виготовлення та використання підроблених акцизних марок, на що ним були подані численні скарги до прокурора міста і до суду, та заяви про злочин. Лише в результаті активних дій по захисту своїх прав, у лютому 2014 року він отримав під розпис копію постанови про передачу вилученого майна, прийняту Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.10.2013 року. 10.04.2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

24.02.2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві було прийнято постанову про закриття кримінального провадження щодо нього, як генерального директора ПП «ВДК «Дім вина «СКАЛА» у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року. Систематичні протиправні дії відповідача по відношенню до нього з боку різних контролюючих органів та їх неоднозначну реакцію, йому було завдано матеріальних збитків, його честь, гідність, добрий імідж та його ділова репутація були підірвані. Протиправними діями відповідача зокрема є: незаконне порушення щодо нього 19.10.2012 року та 26.10.20012 року кримінальної справи № 04-33441 за ч. 1 ст. 199 КК України; проведення 25.10.2012 року незаконного обшуку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1; незаконного та протиправного вилучення у нього під час обшуку без рішення суду та дозволу відповідача працівниками міліції комп'ютерної техніки, кадрової та бухгалтерської документації, алкогольних напоїв у кримінальній справі № 04-33441 (кримінальне провадження від 29.03.2013 року ЄРДР № 0000307); проведення на протязі тривалого часу попереднього слідства і як наслідок, неповернення йому вилученого майна в продовж тривалого часу, що змусило його понести додаткові (реальні збитки), придбати нову комп'ютерну техніку, відновлювати втрачену інформацію, тощо. З жовтня 2012 року по сьогоднішній день він внаслідок протиправних дій відповідача змушений приймати участь у численних судових засіданнях, проводити багатолюдні мітинги, писати сотні письмових клопотань, скарг, заперечень, тощо, які підірвали його ділову репутацію, не зміг виконати свої зобов'язання перед контрагентами, інформація про його конфлікт з органами міліції, прокуратури, суду набула широкого розголосу, стала відома широкому колу осіб, оскільки для захисту його порушених прав він був змушений проводити публічні мирні мітинги, звертатися і до судів, і до Генеральної прокуратури України, і до МВС України, і до Президента України, і до Прем'єр-міністра України, і до Голови Верховної Ради України. Він, як організатор проведення з 2001 року у АДРЕСА_1, кожного року національної спеціалізованої постійної діючої виставки-ярмарки алкогольних напоїв «Україна виноробна «Скала», не мав практичної можливості належно приймати участь та організовувати у 2012-2016 роках проведення вищевикладених заходів, та наступних заходів, які проводяться при участі та підтримці Кабінету Міністрів України, Мінагрополітики України. Враховуючи викладені обставини, просив стягнути на його користь моральну шкоду. Згідно висновку експерта грошова компенсація за його моральні страждання (моральну шкоду) завдані внаслідок порушення 19.10.2012 року та 26.10.2012 року кримінальної справи № 04-33441 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, проведення 25.10.2012 року обшуку, може становити 2 764 800,00 грн. Все, що відбувалося навколо нього у продовж 2012-2017 років він пов'язує з протиправними діями та бездіяльністю відповідача, який не забезпечив належний конституційний захист його прав та законних інтересів, а в даному випадку сприяв та сам вчиняв щодо нього (позивача) протиправні дії разом з іншими органами державної влади в Україні, чим порушив закон та охоронювані законом його (позивача) права. Постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2012 року у справі № 2а-6215/12/2670, від 31.10.2012 року у справі № 2а/13869/12/2670, від 18.12.2012 року у справі № 2а/14341/12/2670, від 19.12.2012 року у справі № 2а-16281/12/2670, рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2016 року у справі № 755/3209/16-ц, постанові Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 року у справі № 910/30336/15, повністю встановлено протиправність дій Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та Прокуратури Дніпровського району м. Києва.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської місцевої прокуратури №4, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів на користь ОСОБА_2 - 200 000 грн. (двісті тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Державною казначейською службою України в особі її представника Пальчик В.О., подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду, заступником керівник Київської міської прокуратури №4 Шитою Н.М., подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на те, що при прийнятті рішення суд порушив норми міжнародного права, не забезпечив позивачеві права на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі.

17 вересня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження цього суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав доводи своє апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційних скарг Державної казначейської служби України та заступника керівника Київської міської прокуратури №4 Шитої Н.М.

Представники Державної казначейської служби України, Прокуратури м. Києва проти доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 заперечували та підтримали доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України та заступника керівника Київської міської прокуратури №4 ШитоїН.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19 жовтня 2012 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу № 04-33441 за фактом незаконного виготовлення та зберігання з метою використання при продажу товарів, підроблених марок акцизного збору, за ч. 1 ст. 199 КК України.

25 жовтня 2012 року в рамках даної кримінальної справи було проведено обшук у приміщенні позивача по АДРЕСА_1, і незаконного, без рішення суду, погодження на це прокурора, без опису, вилучено комп'ютерну, кадрову та бухгалтерську документацію, алкогольні напої належного позивачеві ПП «ВДК «Дім вина «СКАЛА».

26 жовтня 2012 року була порушена кримінальна справа № 04-33441 відносно ОСОБА_2 за фактом незаконного виготовлення та використання підроблених акцизних марок, на що позивачем були подані численні скарги до прокурора міста і до суду та заяви про злочин.

В лютому 2014 року позивач отримав під розпис копію постанови про передачу вилученого майна, прийняту Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 17 жовтня 2013 року.

10 квітня 2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві була прийнята постанова про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000307 від 29 березня 2014 року у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

24 лютого 2014 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві було прийнято постанову про закриття кримінального провадження щодо генерального директора ПП «ВДК «Дім вина «СКАЛА» ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000307 від 29.03.2014 року.

Враховуючи, що події відбувалися у 2012-2014 роках, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про прокуратуру» діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань: закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної систем, прав національних груп і територіальних утворень; гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина; основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.

Згідно ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, на яку відповідно до Конституції України та цього Закону покладаються такі функції: підтримання державного обвинувачення в суді, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, зазначених законом; нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. На прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом.

Статтею 29 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що предметом нагляду є додержання законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство. Нагляд має своїм завданням сприяти: розкриттю злочинів, захисту особи, її прав, свобод, власності, прав підприємств, установ, організацій від злочинних посягань; виконанню вимог закону про невідворотність відповідальності за вчинений злочин; запобіганню незаконну притягненню особи до кримінальної відповідальності; охороні прав і законних інтересів громадян, які перебувають під слідством; здійсненню заходів щодо запобігання злочинам, усунення причин та умов, що сприяють їх вчиненню. Здійснюючи нагляд прокурор вживає заходів до узгодження дій правоохоронних органів у боротьбі зі злочинністю.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про прокуратуру» прокурор вживає заходів до того, щоб органи дізнання і попереднього слідства: додержували передбаченого законом порядку порушення кримінальних справ, розслідування діянь, що містять ознаки злочину, проведення оперативно-розшукових заходів, застосування технічних засобів, з припинення та закриття справ, а також додержували строків провадження слідства та тримання під вартою; при розслідуванні злочинів неухильно виконували вимоги закону про всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи, з'ясовували обставини, які викривають чи виправдовують обвинуваченого, а також пом'якшують і обтяжують його відповідальність; виявляти причини вчинення злочинів і умови, що сприяють цьому, вживали заходів до їх усунення.

Повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів органами попереднього слідства і дізнання визначаються кримінально-процесуальним законодавством.

Прокурор має право в необхідних випадках доручати керівникам органів попереднього слідства, дізнання, внутрішніх справ, національної безпеки проведення у підвідомчих їм підрозділах перевірок з метою усунення порушень закону та забезпечення повного розкриття діянь, що містять ознаки злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду.

Згідно ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду» у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Статтею 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду» визначено, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури та суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як убачається з матеріалів справи, неправомірні дії Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Прокуратури Дніпровського району м. Києві, правонаступником якої є відповідач у даній справі, підтверджуються рішеннями судів - постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.07.2012 року у справі № 2а-6215/12/2670, від 31.10.2012 року у справі № 2а/13869/12/2670, від 18.12.2012 року у справі № 2а/14341/12/2670, від 19.12.2012 року у справі № 2а-16281/12/2670, рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 31.05.2016 року у справі № 755/3209/16-ц, постанові Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 року у справі № 910/30336/15.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, - право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Статтею 3 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що в наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, моральна шкода.

Виходячи з викладеного, право позивача на отримання відшкодування моральної шкоди передбачене Законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 зазначеного Закону, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільних законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімум доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2018 року складає 3 723, 00 грн.

Враховуючи період перебування ОСОБА_2 під слідством - 18 місяців, розмір відшкодування моральної шкоди не може бути меншим за 67 014,00 грн. (3 723, 00 грн. х 18 місяців).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем доведено факт спричинення йому моральної шкоди не тільки фактом притягнення його до кримінальної відповідальності, який принижував його людську гідність, а й тим, що він, як власник приватного підприємства, генеральний директор цього підприємства, отримав негативний вплив на власну ділову репутацію; були розірвані ділові відносини, домовленості, зв'язки; оскільки справа була порушена за фактом незаконного виготовлення та використання підроблених акцизних марок.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2, що передбачено ст.1176 ЦК України, є правильним, розмір відшкодування, 200000 гривень, з урахуванням вимушених змін у житті, доведення своєї невинуватості, відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги висновок експерта психолога ОСОБА_7 від 14.10.2016 року, оскільки відсутні дані щодо акредитації даного експерта.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, заступника керівника Київської міської прокуратури №4 Шитої НаталіїМихайлівни, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Махлай

О.І.Шкоріна