Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 Справа №607/8327/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про встановлення способу участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 предявив до суду позов до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому просить визначити способи його (ОСОБА_2В.) участі у вихованні дитини ОСОБА_3, 12 грудня 2011 року, встановивши наступні дні та час зустрічі з дочкою, а саме: кожного понеділка, середи, пятниці, суботи, неділі з 16 години до 20 години; раз на два тижні з 18 години 30 хвилин пятниці до 19 години суботи надати йому (ОСОБА_2В.) можливість забирати дочку до себе додому та два рази на рік у зимову та літню пору року забирати дитину на оздоровчий відпочинок, за згодою дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 13 лютого 2010 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого 04 січня 2012 року народилась дочка ОСОБА_4. Однак, після розірвання шлюбу, дитина проживає з відповідачем ОСОБА_2, яка чинить йому перешкоди у здійсненні свої батьківських обов'язків та не дає можливості бачитись та спілкуватися з дочкою, а також приймати участь у її вихованні. За вказаних обставин, позивач вважає, що виховання дитини без участі батька суперечить інтересам дитини та просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак його представник ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, однак попередньо у судових засіданнях відповідач вказала, що позовні вимоги визнає частково, пояснивши, що жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дочкою не чинить, однак, при визначенні способу спілкування відповідача ОСОБА_2 із дочкою просить врахувати її позицію, а саме: встановити зустрічі відповідача ОСОБА_2 з дочкою у її присутності у: першу, третю суботу місяця з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин та у другу, четверту суботу місяця з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 лютого 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 18 вересня 2014 року.

Від шлюбу сторін 12 грудня 2011 року народилась дочка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №149280 виданого 04 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №08 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір'ю - відповідачем по справі ОСОБА_2 за адресою: м. Тернопіль, вул. С. Будного, 34/52.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо встановлення способу участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 грудня 2017 року затвердженого Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №952 від 20 грудня 2017 року, встановлено, що батько дитини ОСОБА_1 тривалий час перебував за межами України і не мав можливості брати участь у вихованні дочки ОСОБА_4, однак, бажає брати участь у вихованні дитини. Мати дитини ОСОБА_2 повідомила, що не заперечує щодо спілкування батька з дитиною. Відповідно до довідки Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 02 листопада 2017 року №54852 встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01 березня 2017 року по 01 листопада 2017 року сплатив аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 20033 гривень. Станом на 01 листопада 2017 року заборгованість по аліментах відсутня. 23 жовтня 2017 року психологом-консультантом міської психолого-педагогічної консультації проведена бесіда з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В ході бесіди зясовано, що дитина батька ОСОБА_7 не знає, але хотіла би знати. Дитина бажає, щоб у її житті був тато: добрий, розумний і веселий. З цих підстав, орган опіки та піклування вважає за доцільне: рекомендувати батькові ОСОБА_1 здійснювати свою участь у вихованні дитини ОСОБА_3 в будь-який час за домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2; рекомендувати батькові ОСОБА_1 виконувати свої батьківські обовязки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати; рекомендувати матері ОСОБА_2 поважати батьківські права ОСОБА_1, не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дочкою.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 1-2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з положеннями ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як встановлено при розгляді справи, сторони не досягли згоди стосовно визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною її батька ОСОБА_2, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

За змістом ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дітей, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги те, що сторони мають рівні права щодо утримання, виховання та розвитку неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, несуть однакову відповідальність за виховання, розвиток дитини та її життя, однак, оскільки відповідач не заперечувала щодо встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні сина, з врахуванням передусім інтересів дитини та приймаючи до уваги її вік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, встановивши ОСОБА_1 побачення із дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності матері ОСОБА_2, в такі дні: перша, третя субота місяця з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин та у другу, четверту суботу місяця з 15 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради (адреса місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль) про встановлення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити побачення ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності матері дитини ОСОБА_2 в такі дні: перша, третя субота місяця з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин та друга, четверта субота місяця з 15 години до 18 години .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду 15 листопада 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради: адреса місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

Головуючий суддяОСОБА_8