Справа № 308/3538/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2018 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леміш О.М

за участі секретаря Химинець О.Я .,

представника позивача та третьої особи - ОСОБА_1Б

відповідача ОСОБА_2В

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя сторона ОСОБА_4 про визнання батьківства ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3Б звернувся до Ужгородського міськрайоннго суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2В , третя сторона ОСОБА_4 про визнання батьківства .

Свій позов позивач мотивував тим, що на початку 1996 року. він будучи гр. ОСОБА_5 , маючи відношення до спорту в сфері спортивної гімнастики познайомився в м. Варшава з відповідачкою по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. яка приїжджала на спортивні змагання.

Відповідачка була неодруженою, за деякий час знайомства між ними зав'язалися теплі дружні стосунки, які потім переросли в щось більше.

Під час спільного проживання по суті як чоловік та дружина, була зачата дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Варшава, 08.01.1997 р. по місцю проживання позивача.

З незрозумілих для позивача причин мама дитини не вказала його батьком дитини, і наполягла на тому що в неї своє життя в Україні, а тому так буде краще для неї та дитини.

У графі батько було вказано "неіснуючого ОСОБА_6", так як ОСОБА_2 одружена не була, прізвище ОСОБА_2 - є її дівочим прізвищем, що доводиться свідоцтвом про її народження.

06.07.2005 року Ужгородський міськрайонний суд прийняв рішення по справі 2-5474/05 за позовом ОСОБА_2 до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, яким було встановлено факт відсутності у ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Варшава, батька на ім'я "Олександр", вказаного у її свідоцтві про народження в графі "батько"

З вказаним позовом відповідачка зверталася у зв'язку з потребою виготовити доньці паспортний документ для виїзду за кордон.

ОСОБА_7 постійно спілкується з донькою, вона часто приїжджає в до нього гості, на канікули, тощо, вона також ставиться до ОСОБА_3 як дитина до батька, і при всіх називає його"татком".

З мамою дитини стосунки не склалися, хоча вони до недавна спілкувалися, по причині наявності спільної дитини. Після того як ОСОБА_4 подорослішала і стала самостійною - ОСОБА_3 з її мамою спілкуватися перестали.

Добровільно приїхати до Варшави, аби вирішити питання з батьківством - відповідачка не бажає.

Донька надала ОСОБА_3 необхідні документи, допомогла з пошуками адвоката, і не заперечує з приводу подання даного позову.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав та просив суд такі задовільнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями206,207цьогоКодексу.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Так, в судовому засіданні встановлено , що на початку 1996 року. гр. ОСОБА_5 - ОСОБА_3 (син ОСОБА_8), маючи відношення до спорту в сфері спортивної гімнастики познайомився в м. Варшава з відповідачкою по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. яка приїжджала на спортивні змагання.

Відповідачка була неодруженою, за деякий час знайомства між ними зав'язалися теплі дружні стосунки, які потім переросли в щось більше.

Під час спільного проживання по суті як чоловік та дружина, була зачата дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Варшава, 08.01.1997 р. по місцю проживання позивача.

Актовий запис про народження дитини було складено 25.02.1997 року в м. Варшава, номер запису № VI - 221/97.

З незрозумілих для позивача причин мама дитини не вказала ОСОБА_3 батьком дитини, і наполягла на тому що в неї своє життя в Україні, а тому так буде краще для неї та дитини.

У графі батько було вказано "неіснуючого ОСОБА_6", так як ОСОБА_2 одружена не була, прізвище ОСОБА_2 - є її дівочим прізвищем, що доводиться свідоцтвом про її народження.

06.07.2005 року Ужгородський міськрайонний суд прийняв рішення по справі 2-5474/05 за позовом ОСОБА_2 до відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, яким було встановлено факт відсутності у ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Варшава, батька на ім'я "Олександр", вказаного у її свідоцтві про народження в графі "батько"

З вказаним позовом відповідачка зверталася у зв'язку з потребою виготовити доньці паспортний документ для виїзду за кордон.

ОСОБА_7 постійно спілкується з донькою, вона часто приїжджає в до нього гості, на канікули, тощо, вона також ставиться до ОСОБА_3 як дитина до батька.

З відповідачкою у позивача стосунки не склалися, хоча вони до недавна спілкувалися, по причині наявності спільної дитини. Після того як ОСОБА_4 подорослішала і стала самостійною сторони спілкуватися перестали.

Добровільно приїхати до Варшави, аби вирішити питання з батьківством - відповідачка не бажає.

Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Статтею 126, Сімейного Кодексу України, передбачено що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 135 даного кодексу, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем за громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином , зі змісту рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.07.2005 року по справі 2-5474/05,вбачається, що судом було застосовано ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. ОСОБА_9 батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Керуючись ст. ст. 128, 180, 181 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 76-80, 263, 265, 268, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

ОСОБА_9 ОСОБА_3 (сина ОСОБА_8) батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в м. Варшава про що було складено актовий запис № VI - 221/97.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10М