Провадження № 2/760/7126/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 2 200 000, 00 гр.

Посилається в позові на те, що 10 вересня 2015 року між ним та відповідачем був укладений Договір позики, за якими він надав відповідачу в борг 2 200 000, 00 гр., про що останнім була видана власноручна розписка.

Строк повернення боргу було визначено ними при укладенні договору до 20 листопада 2017 року.

Зазначив, що на даний час відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти йому не повернув.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково.

Не заперечуючи наявності боргових зобов»язань, зазначив, що відповідач є пенсіонером, такої значної суми для повернення боргу не має, інших доходів також не має, а тому просить розстрочити виплату суми боргу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст.1049 кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 10 вересня 2015 року між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в борг 2 200 000, 00 гр. строком до 20 листопада 2017 року, про що відповідачем була видана власноручна розписка.

/ а.с. 5 /

Представник позивача в судовому засіданні пояснив і цього не спростовував представник відповідача, боргові зобов»язання відповідач не виконав до цього часу.

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем зобов"язань за договором позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч.ч.1, ч.3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За змістом ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З пенсійного посвідчення відповідача вбачається, що він є пенсіонером за віком з 2006 року.

Договір позики між сторонами був укладений 10 вересня 2015 року, тобто через 9 років після виходу відповідача на пенсію.

Суд вважає, що отримуючи позику, відповідач мав та зобов»язаний був враховувати своє матеріальне становище, розмір отримуваної пенсії та розпоряджатися своїми статками з таким розрахунком, щоб не допускати прострочення боргу та переносити вирішення спору в судову площину.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні, заперечуючи проти розстрочення, посилався на те, що про такі умови повернення позики домовленості при укладенні договору не було, і з моменту настання обов»язку відповідача повернути борг останній під різними приводами ухиляється від його повернення.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов»язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.1 ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, сторони, як учасники справи, є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Виходячи з цих обставин, суд не знаходить підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду у розмірі 8 810, 00 гр.

Керуючись ст. ст.15, 16, ч.1 ст.20,626, 627, 628, 1046, 1047, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1051 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 267-268, 273, 435 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 / 1946 року народження, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: АДРЕСА_3 / на користь ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2, ІН НОМЕР_1 / 2 220 000, 00 гр. боргу та 8 810. 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя: Л. А. Шереметьєва