Справа № 489/3841/17
Провадження №2/489/451/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Животовою А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя у розмірі 500 грн. 00 коп. та стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Посилається на те, що собака відповідачки вкусила його за ліву ногу, після чого він звертався до лікарні та приймав ліки, призначені лікарем.

Відповідач надав до суду письмовий відзив на цивільний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, в письмовому відзиві на цивільний позов відповідач зазначив, що вона є власницею собаки породи французький бульдог, ОСОБА_4 ОСОБА_5, якого вона дійсно 14.07.2017 року вигулювала вранці. Стверджує те, що собака декоративна, не агресивна, соціалізована та доброзичлива до всіх. Собака стерилізована, що зменшує агресивність на гормональному рівні. Зазначає, що 14.07.2017 року вона вигулювала собаку, та в період коли допомогла сусідці в підрізанні кущів під балконом, собака знаходилася біля неї, нікуди не вибігала, а тим більш нікого не кусала. Моменту укусу собакою позивача ніхто не бачив.

Позивачем надана відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає про те, що відповідач повинна була стежити за собакою, коли її вигулювала. Зазначає, що після того як собака відповідачки його укусила, відповідачка побачивши укус порадила йому звернутися до лікаря та впевнила його, що допоможе йому з витратами на лікування та зазначила, що собака вакцинована у грудні. Від відповідачки ніякої допомоги не було надано, на врегулювання спору у досудовому порядку відповідачка ухиляється. Відповідачка повинна була направити його до ветеринарної лікарні.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 14.07.2017 року, він ввівши руками велосипед, проходячи повз жінок, одна з них була відповідачка, які поралися біля кущів. Коли він привітався з жінками, в цю мить він відчув гострий біль на лівій нозі та побачив факт, що собака зімкнула щелепи на його нозі, підкравшись мовчки та непомітно. Відповідачка, власниця собаки бачила його травму та порекомендувала звернутися до лікаря та запевняла, що собака вакцинована. Того ж дня він звернувся до лікаря ОСОБА_6 кабінету № 49 в Миколаївській поліклініки № 2, який призначив йому ліки та аналіз крові. Прийом ліків в період декількох днів не дав результату, гематома не зменшилася та лікар прийняв рішення про хірургічну операцію, яка була проведена 27.07.2017 року. лікування закінчилося 04.08.2017 року.

Дана собака породи «Французький бульдог» належать ОСОБА_3, яким було порушено всі умови їх вигулу, а саме: собака вигулювалися без намордника та без супроводу господаря.

Щодо моральної шкоди, позивач обґрунтовує тим, що він є чоловік похилого віку, має багато хвороб, йому було дуже важко фізично та морально витримувати спекотні літні дні відвідування лікарні. Тим більш, відповідачка, не цікавилася тим, що сталося та ігнорувала мої намагання залагодити справу без звернення до суду.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В матеріалах справи містяться: товарний чек від 14.07.2017 року про придбання ліків Фламідезу у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на суму 72 грн.; товарний чек № 24 від 24.07.2017 року про придбання ліків у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на суму 23 грн.; товарний чек № 27 від 25.07.2017 року про придбання ліків у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на суму 105,85 грн.; товарний чек № 28 від 28.07.2017 року про придбання ліків у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на суму 14,10 грн.; товарний чек від 28.07.2017 року про придбання ліків у фізичної-особи підприємця ОСОБА_7 на суму 16 грн.; товарний чек № 308594 від 29.07.2017 року про придбання ліків на суму 50,83 грн.; товарний чек від 16.07.2017 року про придбання ліків на суму 45,74 грн. Всього на загальну суму 327,57 грн.

Також позивач надав товарний чек на придбання продуктів харчування, оскільки йому потрібно усилити харчування, яке визвано ушкодженням здоровя на суму 104,84 грн..

В матеріалах справи міститься сертифікат про походження собаки з зазначенням титулів (а.с. 28).

Відповідно до довідки від 04.05.2018 року за вих. № 01-37/148 наданої Миколаївською міською державною лікарнею ветеринарної медицини, ОСОБА_2 в період з 14.07.2017 року по 04.08.2017 року до Миколаївської міської державної лікарні ветеринарної медицини з приводу нанесення покусів не звертався.

Відповідно до заяви підписаної мешканцями будинку № 38 по вулиці Чайковського в місті Миколаєві, собака, власниця якої є ОСОБА_3 поводить себе добре, проживає майже сім років, санітарних правил у багатоквартирному будинку не порушує. Агресії собака не проявляла.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням, або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач на підтвердження фактів та доводів викладених у позові не надав жодного належного доказу.

Позивачем не доведено наявність самого факту укусу собаки, його твердження не підтверджені жодними достовірними та достатніми доказами спростовуються поясненнями відповідача наданими у відзиві та у судовому засіданні.

Суд не може прийняти до уваги висновок лікаря, оскільки позивач звернувся до нього лише 27.07.2017 року, тоді як він вказує на те що укус відбувся 14.07.2017 року. Квитанції на придбання ліків не є належними доказами, оскільки відсутнє призначення лікаря на їх застосування. Чеки на придбання харчування місять наступний перелік товарів: насіння соняшникове, вода Бон буасон та скумбрія с/м, що не може слугувати підтвердженням витрат на посилене харчування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи досліджені судом докази в їх сукупності, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку про не доведеність позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної школи, суд виходить з наступного.

Статтею 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки позивачем не доведено спричинення йому матеріальної шкоди, так само як й неправомірних дій відповідача щодо нього, вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов в повному обсязі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 247, 259, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровя та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати повязані з розглядом цивільної справи відносяться за рахунок держави.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕО 733776.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «20» листопада 2018 року.