РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/298/18

07 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.07.1989 року, виданого Івано-Франківським ОБТІ, їй належить на праві приватної власності жилий будинок, що знаходиться в с. Тисменичани по вул. Грушевського (Калініна) 112, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

12.01.1995 р. її дочка, ОСОБА_5 одружилась з відповідачем по справі ОСОБА_4 Після одруження вони почали проживати в даному домоволодінні. У шлюбі у них народилось троє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 23.05.2016 р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено проживати з матірю. Відповідач ОСОБА_4 після розірвання шлюбу також залишився проживати у вказаному домоволодінні.

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вона доглядає і виховує їх дітей, оскільки дочка ОСОБА_5 постійно їздить на заробітки в Москву, а відповідач ОСОБА_4, продовжуючи фактично проживати в її будинку, ніде не працює, коштів на утримання дітей не надає, байдикує, не допомагає по господарству та щоденно зловживає алкогольними напоями, вчиняє конфлікти з нею. Для припинення конфліктних дій відповідача вона змушена була звертатись в Надвірнянський ВП ГУНП, працівники якого провели з ОСОБА_4 профілактичні заходи, однак він належних висновків не зробив та продовжує зловживати алкогольними напоями та вчиняти конфлікти.

Крім цього, її житловий будинок невеликий, має всього дві кімнати, одну з яких займає відповідач. Проживання відповідача в даному будинку порушує права дітей на належні умови проживання, оскільки діти є різнополими і мають мати окремі кімнати.

При цьому відповідач має інше місце проживання, оскільки має у власності особистий будинок в с. Тисменичани по вул. Довбуша 15, Надвірнянського району.

Однак на її неодноразові вимоги виселитись з будинку відповідач не реагує, продовжує проживати її домоволодінні проти її волі, комунальні послуги не платить, чим порушує її законні права як власника майна. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про захист своїх порушених прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, проситьусунути перешкоди в користуванні її власністю, зобов'язавши відповідача забрати свої речі та звільнити домоволодіння № 112 по вул. Грушевського 112 в с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яке належить їй на праві приватної власності. Також просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05.07.1989 року, виданого Івано-Франківським ОБТІ, позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності жилий будинок, що знаходиться в с. Тисменичани по вул. Грушевського (Калініна) 112, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с. 5).

Дочка позивача, ОСОБА_5, в період з 12.01.1995 р. по 23.05.2016 р. перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 У шлюбі у них народилось троє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11-12).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2016 р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано, неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено проживати з матірю. (а.с. 4).

Згідно виписки з господарської книги від 24.01.2018 р. № 146 та довідки про склад сімї від 22.01.2018 р. № 118, виданих Тисменичанської сільською радою, власником домоволодіння № 112 по вул. Грушевського в с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області є позивач ОСОБА_1 У вказаному домоволодінні зареєстровані та проживають ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, її діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7(а.с. 8-9).

З акту обстеження матеріально-побітових умов сімї від 22.01.2018 р., складеного депутатом Тисменичанської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 та її зять ОСОБА_8 проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 без реєстрації. ОСОБА_4 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 10).

Крім того, з висновку Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області від 21.09.2017 р. вбачається, що 20.09.2017 р. в чергову частину Надвірнянського ВП поступило повідомлення від ОСОБА_1, що в с. Тисменичани по вул. Грушевського 112, її зять ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, вчиняє конфлікти. Цього ж числа працівникам поліції був здійснений виїзд по місцю проживання ОСОБА_1 та на місці проведено профілактичу бесіду з ОСОБА_4 щодо недопущення вчинення ним протиправних дій в майбутньому (а.с. 6-7).

Таким чином, ОСОБА_4 не є членом сімї власника домоволодіння в с. Тисменичани, вул. Грушевського 112, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, за вказаною адресою не зареєстрований, тому законних підстав для його проживання в даному житловому будинку немає. Крім того, відповідач не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участі у спільному побуті.

Проживання відповідача у вказаному домоволодінні порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.На прохання позивача добровільно знятись з реєстрації відповідач відмовляється.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що проживання відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні нею права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 704 грн. 20 коп. судового збору та 1000 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанцій № ПН117908 від 13.02.2018 р. та № 0115 серії АЕ від 13.02.2018 р., а всього 1704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 319, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задовільнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю, зобов'язавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, забрати свої речі та звільнити домоволодіння № 112 по вул. Довженка, в с.Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яке належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.07.1989 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, жителя ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь ОСОБА_1 1704 грн. 80 коп. (одна тисяча сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 17.05.2018 року