Справа № 635/6573/18
Провадження № 2/635/3096/2018
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 листопада 2018 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Ус Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Харківського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, в якому позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 січня 2016 року Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №02; припинити право спільної власності на автомобіль марки SSANG YONG модель REXTON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, люстру, диван «Версаль», сабвуфер та відеореєстратор ; визнати з ним право власності на ? частину спільної сумісної власності: автомобіль марки SSANG YONG модель REXTON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, люстру, диван «Версаль», сабвуфер та відеореєстратор; розподілити порівну між сторонами у справі майно, набуте у шлюбі, а саме: автомобіль марки SSANG YONG модель REXTON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, люстру, диван «Версаль», сабвуфер та відеореєстратор.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року розєднані позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя виділені у самостійне провадження.

14 листопада 2018 року надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позов ОСОБА_1 шляхом тимчасової заборони відповідачу ОСОБА_2, проживаючої за адресою квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзду за межі України до вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 152 ч. 1 п. 3 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 247 ч. 2 ЦПК України встановлено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався без виклику сторін за їх відсутності, відповідно до ст. 153 ч. 1, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи приведені вище норми закону, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заявник ОСОБА_1 звертаючись до суду із відповідною заявою, просить суд вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом тимчасової заборони відповідачу ОСОБА_2, проживаючої за адресою квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзду за межі України до вирішення спору по суті, посилаючи на те, що відповідач має намір виїхати за межі території України, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Однак, беручи до уваги предмет позову у даній справі (про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя) та вимоги заяви про забезпечення позову (тимчасової заборони відповідачу ОСОБА_2, проживаючої за адресою квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 виїзду за межі України до вирішення спору по суті), суд зазначає, що такі заходи забезпечення позову не співмірні із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись статтями 149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя О.В.Назаренко