18.05.2018 ЄУН № 337/1497/19
Провадження №4-с/337/9/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Гальцевої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає: м.Запоріжжя, вул.Героїв 93-ї бригади/пр..Ювілейний 2/22 кв.35, на дії державного виконавця Днепровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, щодо винесення відносно нього постанов про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Заявлені вимоги заявник обґрунтував там, що з постановами не згоден, оскільки від виконання рішення суду не ухилявся, при винесені такого рішення державним виконавцем не враховано той факт, що донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає та перебуває на повному його утриманні з травня 2013 року. Він забезпечує доньку всім необхідним: їжею, одягом, телефоном, технікою, оплачує навчання в спеціальному навчальному закладі, забезпечує можливістю займатися музикою. Спільна донька ОСОБА_3, коли їй вже виповнилося чотирнадцять років, набула права самостійно обирати місце свого проживання і, реалізуючи це право, 15.11.2014 року ОСОБА_3 змінила місце реєстрації і зараз вона як проживає, так і зареєстрована разом з ОСОБА_1В за адресою: АДРЕСА_2 з 15.11.2014 року.

ОСОБА_2 з донькою не зустрічається, будь-якої участі у житті дитини не приймає, не телефонує, життям дитини не цікавиться. Матеріальної допомоги не надає.

Оскільки у ОСОБА_1 була заборгованість зі сплати аліментів, у червні 2016 року він звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя і з позовною заявою до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2016 року його позов було задоволено частково звільнено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, від слати на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року по справі № 2/825/850/2012 по виконавчому листу № 2/0825/850/2012, виданому 26.03.2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за період з 15.11.2014 року по 31.10.2016 року в сумі 13 084,48 грн.

Оскільки повноліття донька досягає 26.07.2018 року, то ОСОБА_1 не подавав позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, та вважав, що цей позов він подасть саме після досягнення повноліття донки, щоб уникнути додаткових грошових витрат на правову допомогу та витрату часу. І вданому випадку це буде відповідати інтересам доньки.

Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості за сплати аліментів», яким запроваджені вказані вище обмеження, набрав сили 6 лютого 2018 р. Цим Законом передбачено застосування відповідних обмежень у разі перевищення суми відповідних платежів за шість місяців. Оскільки зі дня набрання сили Законом не пройшло 6 міс., вказані обмеження не можуть бути застосовані до заявника.

З наведених підстав заявник просить суд визнати дії державного виконавця в частині винесення постанов про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами незаконними, вказані постанови скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, викладених у скарзі.

Представник позивача ОСОБА_4 проти задоволення скарги боржника ОСОБА_1 заперечувала, в обгрунтвання заперечень зазначила, що ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок стягнення аліментів, а не засади притягнення до відповідальності боржників зі сплати аліментів (ст.ст. 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження»), в розумінні ст. 58 Конституції України. Встановлення тимчасових обмежень боржника у правах, передбачених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадженн», є одним з заходів примусового виконання рішення суду. Станом на день звернення до суду з запереченням, у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка в силу ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязує держаного виконавця винести постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України. Таким чином, вказані постанови державного виконавця прийняті відповідно до закону, в межах його повноважень.

В судовому засіданні держаний виконавець Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_5 заперечує проти поданої скарги ОСОБА_1

Скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Оскаржувані дії державного виконавця датовані 22 березня 2018 р., про що заявникові стало відомо 31 березня 2018 р., виходячи з копій конвертів та роздруківок з сайту Укрпошти, заявник звернувся до суду 13 квітня 2018 р., тобто в межах строку, встановленого ст. 74 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні встановлено, що в проваджені Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області знаходиться виконавчий лист, виданий 26 березня 2012 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 (ОСОБА_2 зміна прізвища у звязку з укладанням шлюбу) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції від 22 березня 2018 р. ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості за аліментами у повному обсязі. В постанові зазначено, що станом на 01 березня 2018 р. заборгованість боржника за аліментами становить 43924 грн., вказана сума перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що є підставою для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції від 22 березня 2018 р. ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості за аліментами у повному обсязі. В постанові зазначено, що станом на 01 березня 2018 р. заборгованість боржника за аліментами становить 43924 грн., вказана сума перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що є підставою для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Суд вважає, що застосування державним виконавцем зазначених обмежень є незаконним у звязку з наступним:

Відповідно до ст. 71 ч. 9 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 р., який набрав чинності 6 лютого 2018 р., за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Оскільки Законом України від 7 грудня 2017 р. введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла після 6 лютого 2018 р.

Оскільки на момент винесення державним виконавцем постанов не минув 6-місячний строк з моменту внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», їх винесення суперечить ст.58 Конституції України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки в судове засіданні встановлено обґрунтованість скарги ОСОБА_1, суд визнає оскаржувані постанови державного виконавця від 22 березня 2018 р. неправомірними. Для поновлення порушеного права заявника суд вважає за необхідне скасувати вказані постанови.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1, на дії державного виконавця Днепровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Визнати протиправною постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 від 22 березня 2018 р. про встановлення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

2. Визнати протиправною постанову головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 від 22 березня 2018 р. про встановлення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1 тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами.

3. Зобовязати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 скасувати постанову від 22 березня 2018 р. про встановлення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

4. Зобовязати головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 скасувати постанову від 22 березня 2018 р. про встановлення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_1 тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту ухвали .

Суддя: Л.Г. Салтан