Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/718/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа № 677/718/17

сторони по справі:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1,

предмет позову - стягнення заборгованості,

представник позивача - Пашинський О.Е.,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду,

УСТАНОВИВ:

В травні 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що ОСОБА_1 звернувся до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 23.09.2015, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг (надалі - Договір), що підтверджується його підписом у заяві.

Згідно п. 1.1.7.11 Договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Обов'язки, передбачені договором, ОСОБА_1 не виконує, тому станом на 11.04.2017 має заборгованість в розмірі 17086 грн 16 коп., з яких: тіло кредиту в сумі 7767 грн 55 коп., заборгованість по відсотками за користування кредитом в сумі 2377 грн 43 коп., пеня в сумі 5649 грн 46 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн, штраф (процентна складова) в сумі 789 грн 72 коп..

Відповідач на звернення позивача щодо сплати боргу не реагує, а тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з тих підстав, що відповідач не вчиняв будь-яких дій для зняття кредитних коштів. Банком не надано доказів про надання кредитної картки ОСОБА_1 «Універсальна» із терміном дії картки, розмір кредитного ліміту та відсоткової ставки, погодженої при підписанні Анкети заяви та про перерахування коштів в сумі 8000 грн на картковий рахунок за відповідним номером із зазначенням дати перерахування саме ОСОБА_1 та відкриття карткового рахунку за відповідним номером на ім'я ОСОБА_1 (касовий ордер, меморіальний ордер тощо). 23.06.2016 на мобільний телефон ОСОБА_1 НОМЕР_1 зі служби безпеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпропетровська з номера НОМЕР_2 відповідача повідомили про зняття коштів з його карткового рахунку невстановленими особами, у зв'язку із чим йому потрібно негайно звернутися до поліції та заблокувати картковий рахунок, що він і зробив. 24.06.2016 за заявою ОСОБА_1 Бахмутським відділом поліції відкрито кримінальне провадження № 0001903 від 24.06.2016 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК Країни та розпочато досудове розслідування, по якому він визнаний потерпілим.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 23.09.2015, згідно якої ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 11.04.2017 складає 17086 грн 16 коп., з яких: тіло кредиту в сумі 7767 грн 55 коп., заборгованість по відсотками за користування кредитом в сумі 2377 грн 43 коп., пеня в сумі 5649 грн 46 коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн, штраф (процентна складова) в сумі 789 грн 72 коп..

15.06.2016 з картки ОСОБА_1 НОМЕР_4 по телефону 3700 здійснено операції по списанню коштів на картку НОМЕР_5 отримувач ОСОБА_4, а саме: платіж в сумі 1717 грн, платіж в сумі 2671,32 грн, платіж в сумі 3108 грн, всього 7496,32 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку НОМЕР_4 ОСОБА_1 за період з 01.01.1999 по 06.12.2017.

24.06.2016 за заявою ОСОБА_1 Бахмутським відділом поліції відкрито кримінальне провадження № 0001903 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК Країни та розпочато досудове розслідування, по якому він визнаний потерпілим, що підтверджується витягом з ЄРДР від 11.10.2018.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. 9 розділу VI постанови правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувач, окрім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Згідно ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб'єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи.

Відповідно до ст. 37-1 вищевказаного Закону, для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев'яносто календарних днів.

Згідно п. 8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході судового розгляду судом не було підтверджено належними та допустими доказами, що 15.06.2016 ОСОБА_1 з його мобільного телефону НОМЕР_1 було здійснено телефонний дзвінок на телефон 3700 для проведення операцій по переказу коштів з картки НОМЕР_4 на картку НОМЕР_5 отримувача ОСОБА_4 на загальну суму 7496,32 грн. Картку відповідач нікому не передавав, її не втрачав, ПІН-код нікому не розголошував, що підтверджено поясненнями представника позивача та матеріалами відповідних звернень ОСОБА_1 до правоохоронних органів та банку.

В ході судового розгляду твердження представника відповідача про те, що 23.06.2016 на мобільний телефон НОМЕР_1 ОСОБА_1 зі служби безпеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпропетровська з номера НОМЕР_2 ОСОБА_1 повідомили про несанкціоноване зняття коштів з його карткового рахунку невстановленими особами та порадили негайно звернутися до поліції та заблокувати картковий рахунок, представником позивача спростовані не були.

Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що банк не забезпечив збереження коштів позивача на його картковому рахунку, чим порушив законодавство про захист прав споживачів, положення договору про надання банківських послуг, приписи Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, що свідчить про порушення прав позивача як споживача фінансових послуг.

Несанкціонована відповідачем транзакція щодо переказу коштів з його кредитної карти на загальну суму 7496,32 грн не відповідає встановленим ст. 11 ЦК України вимогам до підстав виникнення цивільних обов'язків, які можуть виникати на підставі вільного волевиявлення споживача на отримання фінансової послуги.

Оскільки кредитні кошти за рахунок позивача відповідачем не отримувались та надання кредитної послуги ним не замовлялось, тому вимоги про стягнення з відповідача кредитної заборгованості та нарахування за кредитним договором від 23.09.2015 відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за порушення строків його погашення не мають законних підстав, чим порушені права відповідача як споживача фінансових послуг, які підлягають поновленню, тому заявлений банком позов про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 77-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; .

Відповідач - ОСОБА_1, 23.04.1974 народження, зареєстроване місце проживання: 31047, Хмельницька область, Красилівський район, с. Кузьмин, вул. Зарічанська, 38, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повний текст рішення складено 21.12.2018.

Суддя Р. В. Вознюк