Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 552/2955/16-ц

провадження № 61-13210св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.

(суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», відповідач - ОСОБА_1,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Хіль Л. М., Кузнєцової О. Ю., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпунктів 4, 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2016 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - Полтавське ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.

24 жовтня 2005 року між Полтавським ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 укладений договір про надання послуг теплопостачання.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, утворилась заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 20 079,41 грн, з яких: заборгованість за надані послуги теплопостачання за період

з 01 березня 2008 року по 01 травня 2016 року - 12 874,87 грн; індекс інфляції за період з 01 травня 2008 року по 01 травня 2016 року -

6 145,10 грн; 3 % річних - 1 059,44 грн, яку Полтавське ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» просило стягнути з відповідачів на свою користь.

Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 07 вересня 2016 року замінено неналежних відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_1

У вересні 2016 року Полтавське ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 20 079,41 грн, з яких: заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01 березня 2008 року по 01 травня 2016 року - 12 874,87 грн; індекс інфляції за період з 01 травня 2008 року

по 01 травня 2016 року - 6 145,10 грн; 3 % річних - 1 059,44 грн.

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» про визнання кредитора спадкодавця таким, що втратив право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.

24 жовтня 2005 року між Полтавським ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 укладений договір про надання послуг теплопостачання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 Спадщину після померлої ОСОБА_3 прийняла її донька - ОСОБА_1 Однак Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»пропустило строк звернення до спадкоємця з вимогами про стягнення боргу відповідно до частини другої статті 1281 ЦК України.

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавців таким, що втратив право вимоги до спадкоємця за боргами спадкодавця.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 01 грудня 2016 року (у складі судді Турченко Т. В.) позов Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року в сумі 12 405,09 грн; індекс інфляції за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року - 5 522,89 грн; 3 % річних за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня

2016 року - 598,29 грн та судовий збір - 689 грн, а всього - 19 215,27 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 прийняла спадщину. Отже, вона є власником вказаної квартири, тому відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачує послуги з теплопостачання, за нею утворилась заборгованість за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року з урахуванням індексу інфляції та 3 % відсотків річних у сумі 18 526,27 грн. Крім того,

ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами того, що вона повідомляла підприємство у письмовій формі про відкриття спадщини та її прийняття.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року рішення Київського районного суду міста Полтави від 01 грудня 2016 року скасовано.

Позов Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго»заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року в сумі 12 405,09 грн; індекс інфляції за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року - 5 522,89 грн; 3 % річних за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня

2016 року - 598,29 грн та судовий збір - 689 грн, а всього - 19 215,27 грн.

В іншій частині вимог Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовлено

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано Полтавське ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго», як кредитора спадкодавця ОСОБА_3, таким, що втратив право вимоги до спадкоємця - ОСОБА_1, за боргами спадкодавця зі сплати за послуги теплопостачання за період з 01 березня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з Полтавського ОКПВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 183,73 грн.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» пропустило шестимісячний строк від дня, коли воно дізналося або могло дізнатися про відкриття спадщини на пред'явлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину. Разом з тим, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами сплату заборгованості за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року

у розмірі 12 405,09 грн, як особою, яка прийняла спадщину та є володільцем вказаного майна і зобов'язана нести витрати на його утримання.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не є ані власником, ані квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з чим не є споживачем послуг з теплопостачання. Разом з тим, апеляційний суд вважав встановленою вказану обставину.

У червні 2017 року Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що лише 24 червня 2016 року підприємству стало відомо про смерть ОСОБА_2 і ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 не повідомляла у письмовому вигляді Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» щодо відкриття спадщини та прийняття її позивачем. Оскільки спадкоємцем майна є ОСОБА_1, яка прийняла квартиру у спадщину, вона є власником майна, на яку покладено обов'язок щодо утримання майна, а отже, обов'язок щодо оплати житлово-комунальних послуг покладається на неї.

14 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.

24 жовтня 2005 року між Полтавським ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 укладений договір про надання послуг теплопостачання, відповідно до умов якого підприємство зобов'язалось надати споживачеві (наймачеві, власник квартири) та членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі, послуги з теплопостачання, а споживач зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за спожиті послуги на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 1.3 договору суб'єктами користування послугами є 2 мешканці.

Згідно з пунктами 9.1, 9.3 договір діє з 24 жовтня 2005 року до 21 жовтня 2007 року.

Договір вважається розірваним достроково у разі зміни споживача або переходу права власності на квартиру до іншої особи, якій надаються послуги з централізованого теплопостачання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформована 10 жовтня 2016 року ? частина квартири АДРЕСА_1 згідно зі свідоцтвом про право власності від 13 травня 1996 року належить ОСОБА_3, а інша ? частина спірної квартири - ОСОБА_2

Вказані відомості були внесені до реєстру вже після смерті ОСОБА_2 - 08 травня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2, спадкове майно, складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою, виданою Приватним підприємством «ЖЕК-1» (далі - ПП «ЖЕК-1»), ОСОБА_3, зареєстрована у спірній квартирі, проживала разом з померлим чоловіком ОСОБА_2 та знаходилась на його утриманні до дня його смерті.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, за період часу, який існував до смерті ОСОБА_2 та

ОСОБА_3, Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в межах

статей 1281, 1282 ЦК України мало право звернутися до спадкоємців про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання. Спадкоємцем у період з 04 серпня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 була ОСОБА_3, а не її дочка - ОСОБА_1

Також установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину з ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла ОСОБА_1

Відомостей про укладення договору про надання послуг теплопостачання з іншим споживачем за вказаною адресою матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив з того, що Полтавському ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було відомо про смерть як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 На підтвердження цих обставин посилався на те, що ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3, в силу їх статусу пільговиків, до моменту смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, користувалися 100 % пільгою, як інваліди та ветерани війни, відповідно, що вбачається як з розрахунку заборгованості, так і з відповідних документів, які надавали спадкодавцям право на пільги. Отже, нараховуючи кошти з урахуванням

50 % пільги на одну особу, Полтавському ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та скасування 100 % пільги на двох осіб.

Отже, право на вимогу сплати боргу за період з 01 березня 2008 року

по ІНФОРМАЦІЯ_2 Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» пропустило, оскільки у шестимісячний строк від дня, коли воно дізналося про відкриття спадщини після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не звернулося до їх спадкоємців з вимогою.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції в частині задоволення первісних позовних вимог та стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року у сумі 12 405,09 грн; індексу інфляції за період

з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року - 5 522,89 грн та 3 % річних за період з 06 жовтня 2009 року по 01 травня 2016 року - 598,29 грн, оскільки ОСОБА_1 не спростовано належними та допустимими доказами наданий позивачем розрахунок заборгованості за надані послуги теплопостачання.

Відповідно до статті 162 ЖК Української РСР (у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

При цьому, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 та споживачем послуг з теплопостачання

з ІНФОРМАЦІЯ_2 (день відкриття спадщини).

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Та обставина, що особа у встановленому законом порядку не оформила (не надала доказів оформлення) права власності на вказану квартиру, не звільняє особу від сплати коштів на її утримання.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг з теплопостачання є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини третьої статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Разом з тим, аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-33цс15 від 08 квітня 2015 року.

Доказів, що ОСОБА_1 зверталася до Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» із заявою про припинення надання послуг

з теплопостачання після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, матеріали справи не містять.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому вказане судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська