справа № 198/673/17
провадження № 2/0198/151/18
УХВАЛА

18 травня 2018 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., представника позивача Скирди В.І., відповідачки ОСОБА_2, представника відповідача СФГ «НАІР» Іванова О.Г., представника відповідачів ОСОБА_4, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Юрївка Дніпропетровської області заяву представника відповідачів про зупинення провадження у цивільній справі за позовом фермерського господарства «Сонячне» до ОСОБА_2, селянсько-фермерського господарства «НАІР», третя особа Юрївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в:

В провадженні Юрївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа.

Подаючи позов до суду, позивач зазначив, що 25.04.2011 року між ФГ "Сонячне" та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, за умовами якого останній передав в оренду строком на 10 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 10,9439 га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті ОСОБА_2 успадкувала та оформила речові права на належну померлому земельну ділянку, після чого 10.02.2016 року уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з СФГ "НАІР" строком на 7 років.

ФГ "Сонячне" вважає, що договір оренди землі від 10.02.2016 року порушує його право користування земельною ділянкою, яке виникло на підставі договору, укладеного 25.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_5, оскільки останній не розірвано, строк його дії не закінчився, а перехід права власності на земельну ділянку до відповідачки у порядку правонаступництва майна померлої особи згідно з чинним законодавством не являється підставою для зміни умов або розірвання договору в односторонньому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 10.02.2016 року між ОСОБА_2 та селянським фермерським господарством "НАІР".

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 просив зупинити провадження у даній цивільній справі до вирішення іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ФГ "Сонячне" про визнання недійсним договору, укладеного 25.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_5, при цьому в обґрунтування позову ОСОБА_2 за твердженням представника посилається на те, що її дід не підписував та не укладав зазначеного договору оренди землі.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник відповідача СФГ «НАІР» Іванов О.Г. підтримали клопотання про зупинення провадження.

Представник позивача заперечував проти зупинення провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами позову та клопотання про зупинення провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України у разі обєктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 6 ч. 1 вказаної статті, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду може полягати в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій іншій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Між тим, до клопотання про зупинення провадження у справі не доданого жодного документа, з якого можливо зробити висновок вчому саме полягає взаємозвязок предметів розгляду цих двох справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи.

Суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи. Така інформація підтверджується тільки відповідними судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, в межах заявлених особою вимог і на підставі поданих доказів, а також визначений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, належних доказів на підтвердження обставин, які свідчили б про неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, та належного обґрунтування зупинення провадження представник відповідачів не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність представником відповідачів необхідності зупинення провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 258, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. О. Гайдар