Справа № 733/1975/16-ц Провадження № 22-ц/795/321/2018 Головуючий у I інстанції - Карапиш Т. В. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідачі: ОСОБА_4, Івангородська сільська рада Ічнянського району Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_5

На рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року (суддя Карапиш Т.В.), ухвалене у м.Ічня, повний текст рішення складено 07 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просили внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом №2-16 у спадковому реєстрі: 57001333, виданого 19.01.2015 року шостою державною Дніпропетровською нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4, у рівних частках кожного спадкоємця у спадщині, а саме по 1/3 частині. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів - ОСОБА_6 Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельні ділянки розміром 1,7 га та 3,57 га, які розташовані на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі вказували, що у їхнього батька була інша сім'я, а тому про його смерть вони нічого не знали. Після смерті ОСОБА_6 спадкову справу заведено за заявою його сина - ОСОБА_4, який нотаріусу не повідомив про наявність спадкоємців першої черги. ОСОБА_2, ОСОБА_3 посилались, що нотаріусом було відмовлено у видачі на їх імена свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з тим, що відсутнє спадкове майно у складі спадщини (майно зареєстровано за відповідачем). Оскільки ОСОБА_4 не дає добровільну згоду на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року позов задоволено, внесено зміни до свідоцтв про право на спадщину, виданих державним нотаріусом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори від 19 січня 2015 року на ім'я «ОСОБА_4», змінивши цілу частку спадкового майна - земельної ділянки, розміщеної на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,04 га та 3,57 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серій НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виданих відповідно 04 лютого 2008 року і 02 лютого 2008 року на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2007 року № 2-935, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яку успадкував ОСОБА_4, на 1/3 частку за кожним, а саме: за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ухвалено видати їм нові свідоцтва про право на спадщину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити зазначене рішення суду в частині зазначення про спадкування відповідачем 1/2 спірних земельних ділянок, а позивачами - по 1/4 частині відповідно. Особа, яка подає апеляційну скаргу, вважає, що вказане рішення стосується її прав та обов'язків, оскільки відповідно до ст.1261 ЦК України вона є спадкоємцем ОСОБА_6 за законом і, відмовляючись від своєї частки на користь сина, розраховувала, що вона перейде саме до нього, а не буде розподілена також між його дітьми від іншого шлюбу. ОСОБА_5 посилається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 протягом шести місяців з моменту смерті ОСОБА_6 не зверталися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, отже вони пропустили передбачений на це законом строк. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 звернулися до нотаріуса, де остання відмовилася від спадщини на користь сина, тому вважає, що спадщина повинна бути розподілена наступним чином: відповідач - 1/2 від спірної земельної ділянки, позивачі - по 1/4 відповідно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення суду. Зазначають, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, не вирішував питання про права та обов'язки апелянта ОСОБА_5, оскільки вона скористалась своїм правом відмови від прийняття спадщини, а отже не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України сторони , а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У справі, яка переглядається, вирішується питання про переділ часток між спадкоємцями, які в установленому законом порядку прийняли після смерті ОСОБА_6 спадщину, на частку в якій мала і ОСОБА_5 та відмовилась на користь свого сина. Відмова від прийняття спадщини обумовлена умовою, тому позбавлення права на спадщину ОСОБА_5 ( її частки особою на користь якої вона відмовилась) є підставою вважати про порушення її права на отримання частки у спадковому майні.

Згідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с.18).

ОСОБА_6 на момент смерті був власником земельних ділянок площею 1,04 га та 3,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території с. Івангород Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 1 листопада 2007 року №2-935, що підтверджується Державними актами на право власності на земельну ділянку (а.с.12, 13).

Після смерті ОСОБА_6 Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 15.04.2013 року за заявою сина померлого - ОСОБА_4 було заведено спадкову справу. Дружина померлого ОСОБА_5 відмовилася від права на прийняття належної їй частки у спадщині на користь ОСОБА_4 (а.с.62).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3. є дітьми померлого ОСОБА_6 від першого шлюбу (а.с.16, 17).

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року визначено ОСОБА_2 і ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в строк три місяці, який починається з дня набрання рішенням законної сили (а.с.11).

07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори щодо видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,5728 га та земельної ділянки площею 1,0379 га, розташованих на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, що залишились після смерті їхнього батька ОСОБА_6 Проте постановами нотаріуса від 07 жовтня 2016 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутнє спадкове майно у складі спадщини.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.2 ст.1274, ч.2 ст.1275 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями померлого ОСОБА_6 є його діти: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3., а також дружина ОСОБА_5

Діти померлого від першого шлюбу своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2016 року їм визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_5, скориставшись своїм правом, відмовилась від спадщини на користь свого сина ОСОБА_4

Відповідно до ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається, рішенням Ічнянського районного суду від 27 травня 2016 року у справі про надання додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини фактично підтверджується право на спадкування спадкоємців ОСОБА_6 - його дітей від першого шлюбу - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які звернулися до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини і вже коли спадщину прийняли інші спадкоємці.

Таким чином, на момент відкриття спадщини у померлого було чотири спадкоємця, спадщина між якими ділилася в рівних частинах, тобто по 1/4 частині кожному. Оскільки ОСОБА_5 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь свого сина, то до нього перейшла її частка в розмірі 1/4. Отже, загальний розмір отриманої ОСОБА_4 спадщини складає 1/2 частину (1/4 + 1/4).

Зазначене судом першої інстанції не враховано і здійснено перерозподіл спадкових часток без врахування частки у спадщині ОСОБА_5

В зв'язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру часток спадкоємців.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольняються частково, з ОСОБА_4 на їх користь належить стягнути 275 грн 60 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції. Також в зв'язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить стягнути по 413 грн 40 коп. судового збору на користь ОСОБА_5 за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, третя особа Шоста Дніпровська державна нотаріальна контора про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом задовольнити частково.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане державним нотаріусом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори від 19 січня 2015 року на ім'я «ОСОБА_4», змінивши цілу частку спадкового майна - земельної ділянки, розміщеної на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,04 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 04 лютого 2008 року на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2007 року № 2-935, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яку успадкував ОСОБА_4, на 1/2 частку за ОСОБА_4, на 1/4 частку за ОСОБА_2, на 1/4 за ОСОБА_3 та видати їм нові свідоцтва про право на спадщину.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, видане державним нотаріусом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори від 19 січня 2015 року на ім'я «ОСОБА_4», змінивши цілу частку спадкового майна - земельної ділянки, розміщеної на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,57 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 02 лютого 2008 року на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2007 року № 2-935, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, яку успадкував ОСОБА_4, на 1/2 частку за ОСОБА_4, на 1/4 частку за ОСОБА_2, на 1/4 за ОСОБА_3 та видати їм нові свідоцтва про право на спадщину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 275 грн 60 коп. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції».

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 413 грн 40 коп. судового збору на користь ОСОБА_5 за апеляційний розгляд справи.

Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2017 року скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий:Судді: