Справа № 302/348/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

10.05.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, третя особа сектор з питань державної реєстрації Міжгірської РДА, про визнання права власності на житлову квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся 10.05.2018 року до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, третя особа сектор з питань державної реєстрації Міжгірської РДА, про визнання права власності на житлову квартиру.

В заяві зазначив, що за час праці будівельником на КзТО «ОСОБА_4 заводі технологічного обєднання» на початку 1991 року йому з житлового фонду КзТО було надано для проживання житлове приміщення квартири в с. Колочава по вул.. Шевченка, 44 «Б» Міжгірського району. Договір в пайовому будівництві багатоквартирного будинку ним з КзТО не укладався, а також не видавався ордер на вселення до житлового приміщення квартири. На даний час багатоквартирний житловий будинок після ліквідації ОСОБА_4 заводу технологічного обєднання взятий ОСОБА_4 сільською радою на свій баланс. Таким чином протягом тривалого періоду час він на законних підставах користується і володіє зазначеною квартирою. Однак не може оформити своє право власності на належну йому квартиру та позбавлений можливості зареєструвати її в державній установі і тому змушений був звернутися до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати за ним право власності на квартиру № 17 за адресою с. Колочава, вул.. Шевченка, буд 44 «б», Міжгірського району, Закарпатської області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав, просить такий задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Міжгірського району на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує.

Представник третьої особи державний реєстратор подав заяву про розгляд справи без участі представника сектору з питань державної реєстрації Міжгірської РДА.

Оцінивши позиції сторін, пояснення представника позивача та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 проживає та безпосередньо користується домоволодінням, а саме житловою квартирою за адресою с. Колочава, вул.. Шевченка, 44б/17, Міжгірського району Закарпатської області з 1991 року по теперішній час, отже позивач на правах власника, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користуються житловою квартирою, доглядає за нею та утримує. Претензій щодо проживання ОСОБА_3 в даній житловій квартирі ніхто не заявляв. Те, що позивач ОСОБА_3 проживає в житловому приміщенні за адресою с. Колочава, вул.. Шевченка, 44б/17, Міжгірського району Закарпатської області підтверджується обліковою карткою обєкта по господарського обліку. Однак з архівної довідки від 02.05.2018 р. № 218/28 вбачається, що у звязку з ліквідацією підприємства на зберігання в архів передані тільки документи з особового складу за період 1974 по 2006 роки, надати копію рішення або витяг КзТО «ОСОБА_4 заводу технологічних обладнань» не має можливості.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання права.

Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України передбачено набуття права власності на нерухоме майно на підставах, не заборонених законом, якщо це право не визнається, оспорюється, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності.

В пункті 5 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Враховуючи, що позивач не може належним чином реалізувати своє право на оформлення свідоцтва про право власності на квартиру, користується відкрито майном, однак позбавлений можливості оформити свідоцтво про право власності на квартиру, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 17 у житловому будинку 44 «б» по вул.. Шевченка в с. Колочава, Міжгірського району, Закарпатської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 16.05.2018 року.

Суддя: ОСОБА_5