Справа № 529/279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 'Приват Банк' до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_2 згідно укладеного договору № б/н від 26. 01. 2012 року з позивачем отримав кредитні кошти в сумі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості, та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця. Але відповідач по справі цей кредит не погашає, згідно чого станом на 28. 02. 2018 року зявилася заборгованість в загальній сумі 117000 грн. 00 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.

Ухвалою судді від 13 квітня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З наявного у матеріалах справи письмового клопотання представника позивача вбачається, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задоволити.

З наявного у матеріалах справи відзиву на позов, який надійшов від відповідача вбачається, що відповідач позов позивача визнає частково, а саме в частині основної суми боргу в сумі 3989 грн. 35 коп. і в частині відсотків в сумі 17 696 грн. 80 коп.

Крім цього відповідач у своєму відзиві не погоджується із нарахованими відсотками які хоче з нього стягти позивач в загальній сумі 113010 грн. 65 коп. обгрунтовуючи тим, що у разі прострочення повернення грошей, він повинен повернути зняту суму із розрахунку 72 % річних.

Але, позивач на суму основного боргу в сумі 3989 грн. 85 коп. нарахував йому відсотки за період 2012 2017 роки та січень, лютий 2018 року в сумі 113010 грн. 65 коп. З чим він не погоджується та вважає суму нарахованих відсотків невірною та помилковою так як 72% річних із суми боргу 3989 грн. 85 коп. становлять: 3989,35*72:100 = 2872 грн. 33 коп. відповідно за 6 років = 2012-2017 роки, 2572,33*6 = 17233 грн. 98 коп.; 72% річних із суми боргу 3989 грн. 85 коп. за період січень лютий 2018 року (31+28=59 днів) становлять: 72% річних з простроченої суми 3989,85*11,6:100=462 грн. 82 коп. А загальна сума заборгованості по відсотках яку він визнає становить саме: 17233,98 + 462,82 = 17696 грн. 80 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з договору № б/н від 26. 01. 2012 року позивач надав відповідачу по справі ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карточку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між відповідачем та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона - Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Крім цього, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" , яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Виходячи із закріпленого Конституцією України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58), всі рішення банку в будь-якій формі (постанова, рішення, інформаційний лист) щодо підвищення процентної ставки в односторонньому порядку є неправомірними лише з 10 січня 2009 року (Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1 -рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів.

У зв'язку із не дотриманням банком обов'язку повідомити боржника відповідача ОСОБА_2 про зміну тарифів, підвищена процентна ставка у розмірі 30% з 01. 01. 2013 року, 34,80 % з 01. 09. 2014 року, 43,20% з 01. 04. 2015 року застосуванню при визначенні розміру заборгованості за процентом за користування кредитом не підлягає.

В даному випадку заборгованість по процентах за користування кредитом нарахована за відсотковими ставками, про зміну яких, в порушення умов і правил надання банківських послуг позивач не повідомляв відповідача.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок позову поданий позивачем не відповідає умовам договору.

Суд, вважає за можливе частково погодитися із розрахунком сторони відповідача, а саме, що заборгованість за кредитом становить 3 989 грн. 35 коп., але із сумою заборгованості по процентах погодитися не може.

Так, заборгованість по процентах за користування кредитом визначається так: 2299 грн. 98 коп. + (3989 грн. 35 коп.*30%/100/360*1259 днів) = 6485 грн. 47 коп., де 2299 грн. 98 коп. - сума заборгованості за відсотками станом на 28. 02. 2018 року; 3989 грн. 35 коп. - сума заборгованості за кредитом; 30 % річних - відсоткова ставка; 360 кількість днів у році; 1259 днів - кількість днів фактичного користування кредитом, зокрема із 31. 08. 2014 року по 28. 02. 2018 року.

З таких обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість за кредитним договором, що включає заборгованість за кредитом 3 989 грн. 35 коп., заборгованість за відсотками на поточну заборгованість - 6 485 грн. 47 коп., що в загальному становить 10 474 грн. 82 коп.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 543, 549, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку ПриватБанк, який знаходиться в м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570 до ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, задоволити частково.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Азербайджан та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк, на р/р 3111 МФО 305299, заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 10 474 (десять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 82 коп.

Стягти з ОСОБА_2 сплачені за подання позовної заяви - судовий збір в сумі 1 762 грн. 00 коп., які слід перерахувати на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк, на р/р 3111, МФО 305299, .

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: