Ухвала

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 202/3479/14-ц

провадження № 61-17335св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року у складі судді Зосименко С. Г. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року у складі колегії суддів: Лисичної Н. М., Баранніка О. П., Колодяжної Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору від 13 липня 2006 року № DNH4KP9521043 ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 2 652,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 25,08 % на рік, кінцевий термін повернення - 13 липня 2007 року.

Зобов'язання за цим договором забезпечене договором поруки від 20 жовтня

2010 року № 167, укладеним із ПАТ «Акцент-Банк».

Відповідач порушив умови укладеного договору, у зв'язку з чим станом на 30 січня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 38 867,69 грн, а саме: 2 276,10 грн - заборгованість за кредитом, 11 699,22 грн - заборгованість за процентами за користуванням кредиту, 0,00 грн - заборгованість за комісією за користуванням кредитом, 22 565,34 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 827,03 грн - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 28 867,69 грн, витрати на юридичну допомогу у розмірі 3 200,00 грн та судові витрати у справі, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

від 05 червня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що строк дії платіжної картки закінчився 13 липня 2007 року, позовна давність за цим договором сплинула

13 липня 2010 року, а позивач звернувся з позовом до суду 06 березня 2014 року. Доказів на підтвердження видачі ОСОБА_4 платіжної картки з іншим (подовженим) терміном дії картки представником позивача суду не надано.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що законодавством чітко та однозначно врегульовано, що підставою застосування позовної давності є виключно на це заява сторони у спорі під час розгляду справи у суді першої інстанції, проте відповідач про застосування позовної давності заяви не надавав, у зв'язку із чим, відсутні правові підстави для застосування статті 267 ЦК України у цій справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик