Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2011 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакай І.А.

при секретарі Новосад І.В.

розглянувши в м.Кам'янка-Бузька Львівської області в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'янка-Бузької міської ради, третя особа інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права власності на самочинне будівництво,

встановив:

Позивач просить визнати за ним право власності на гараж площею 28,5 кв.м., по АДРЕСА_1. У позові покликається на те, що відповідно до заповіту він є спадкоємцем житлового будинку, що належав його батькові, на земельній ділянці яка відносить до житлового будинку, він з дозволу батька побудував гараж, який є самочинним, так як будівництво проведено без виготовлення належної технічної документації та відповідних дозволів.

Позивач подав заяву із проханням розглядати справу за його відсутності, просить позов задоволити.

Кам'янка-Бузька міська рада Львівської області просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області просить розглядати справу за відсутності її представника, проти позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до чЛ, ч.З ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного

права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона

згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого

майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є

визнання такого права.

За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається

набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність

права власності не випливатиме із закону.

Відповідно до п.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної

ділянки суд може визнати на ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно

збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Позивач відповідно до заповіту є власником х/г житлового будинку по

АДРЕСА_1.

Рішенням Кам'янка-Бузької міської ради батькові позивача виділено земельну

ділянку по АДРЕСА_1, для будівництва.

На вказаній земельній ділянці самовільно позивачем побудовано гараж розмірами

5,70 х 5,00, що підтверджується довідкою Червоноградського МБТІ.

Відповідно до висновку Кам'янка-Бузького РВ ГУ МИС України у Львівській

області при здійсненні будівництва ОСОБА_1 порушень вимог пожежної безпеки не

виявлено. При будівництві вказаного гаражу не порушено також санітарних норм, що

підтверджується висновком санепідемстанції, будівля знаходиться поза межами охоронної

зони ПЛ-0,4 кВ.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що,

оскільки позивач самовільно здійснив будівництво будинку на належній йому земельній

ділянці, і цим не порушено прав інших осіб, то, відповідно до ст. 376 ЦК України, за ним

слід визнати право власності на це нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 328-

330, 376 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж площею 28,5

кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду

Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-

денний строк з дня проголошення рішення.