Справа № 541/840/18
Номер провадження 2/541/610/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 травня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Андрущенко-Луценко С.В. ,

з участю секретаря судового засідання - Калініченко Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позові посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4 -мати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0631 га. в АДРЕСА_1. В строки визначені законом вони звернулися до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна після смерті матері і частково спадщину оформили. В той же час їм було відмовлено в оформленні такого спадкового майна, як земельна ділянка, зважаючи на ту обставину, що дана земельна ділянка була як ними, так і їхньою мамою успадкована після смерті ОСОБА_5 і в отриманих кожним з них свідоцтвах про прово на спадщину за законом зазначено, що кожен успадкував 1/3 частину згаданої земельної ділянки. В той же час, при отриманні ними державних актів на право власності на земельну ділянку зазначено, що вони є співвласниками такої земельної ділянки, вона перебуває у спільній сумісній власності і часток на неї не визначено. Зважаючи на викладене, просили суд визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом по 1/6 частині земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,0631 га. розташованої за адресою: АДРЕСА_1 що належала їхній матері ОСОБА_4 (1/3 частина) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданому Миргородським міським відділом земельних ресурсів 17 липня 2007 року.

В підготовчому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Миргородської міської ради ОСОБА_6, що діє на підставі відповідної довіреності, в судовому засідання позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4-мати позивачів (а.с.11). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на 1/3 частину земельної ділянки розміром 0,0631 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належала ОСОБА_5 (а.с.8). На дану земельну ділянку спадкодавець ОСОБА_4 за життя отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5. В даному державному акті зазначено, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця та позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно з ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.31-32).

Згідно з положеннями ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Постановою нотаріуса від 16 лютого 2018 року позивачам відмовлено у оформленні такого спадкового майна як земельна ділянка, зважаючи на наявність розбіжностей між інформацією, яка мається в свідоцтві про право на спадщину за законом , де визначена частка спадкодавця ОСОБА_4 в такому спадковому майні, як спірна земельна ділянка і в отриманому спадкодавцем державному акті на право власності на земельну ділянку, де така земельна ділянка зазначена спільною сумісною власністю, без визначення часток.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В зв'язку з тим, що вищезазначені обставини перешкоджають позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, створює невизначеність у праві розпорядженні земельною ділянкою, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/6 частину спірної земельної ділянки.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із засад диспозитивності цивільного судочинства відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 368, 370, 1216-1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 13, 200, 206, 258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2), до Миргородської міської ради, (37600, м.Миргороді Полтавської області, вул.Незалежності, 17, ), про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Миргород, Полтавської області та за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Миргород Полтавської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року за кожним право власності по 1/6 частині земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,0631 га., що розташована в АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала ОСОБА_4 (1/3 частина) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданому Миргородським міським відділом земельних ресурсів 17 липня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко