ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1376/18 Справа № 206/4836/17 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Компані» в особі директора ОСОБА_2 (третя особа: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Імпульс-Компані» в особі директора ОСОБА_2 (третя особа: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, неодноразово уточнюючи зміст позовних вимог та коло осіб.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.03.2017 сталась ДТП за участю водія ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах з ТОВ "ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ", та керував автомобілем КАМАЗ, д/н НОМЕР_7 який належав ТОВ "ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ", та цивільна відповідальність якого була застрахована, а також автомобіля Fiat Ducato, д/н НОМЕР_6, що належить позивачу. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. 12.04.2017 постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху, та притягнутий до адміністративної відповідальності. В результаті ДТП позивачу, внаслідок спричинення механічних ушкоджень автомобілю було завдано матеріальну шкоду у розмірі 46672 грн. 98 коп., 1500 грн. позивач поніс за експертне авто-товарознавче дослідження. 20.06.2017 позивач отримав виплату страхового відшкодування у розмірі 17284 грн. 20 коп. Таким чином, в зв'язку із недостатністю виплаченої страхової суми для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач просив стягнути з ТОВ «Імпульс-Компані», як роботодавця ОСОБА_3, на його користь 30888 грн. 78 коп. та судовий збір.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2018 року за клопотанням позивача здійснено заміну відповідача у справі з ТОВ "ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ" на ТОВ «Імпульс-Компані» в особі директора ОСОБА_2.

Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами обставин на які він посилається, як на підтвердження своїх позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що жодних претензій, оскаржень, заяв щодо перегляду оцінки завданої матеріальної шкоди позивачем перед ПрАТ "УПСК" не ініціювалось, а тому, сума матеріальної шкоди, визначена на підставі оцінки вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 421/7-17 від 03.07.2017, виконаного ФОП ОСОБА_4, яка стала підставою для звернення до відповідача з даним позовом, не може бути визнана судом в якості належного доказу вартості матеріального збитку.

Крім того, жодного належного, достатнього та допустимого доказу права власності на «Камаз» НОМЕР_7 за ТОВ "ІМПУЛЬС - КОМПАНІ", перебування вказаного транспортного засобу на балансі вказаного підприємства, та/або права власності за будь-якою іншою особою позивачем та його представниками не надано. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів, транспортний засіб«Камаз» НОМЕР_7 було застрахованоТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», в той час як позивач, просить стягнути кошти з ТОВ "ІМПУЛЬС - КОМПАНІ" не надавши жодного доказу перейменування юридичної особи, наявності помилки в страховому полісі або інших підстав, що обумовили зміну у назві товариства.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Судом встановлено, що 12.04.2017 постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень. Під час розгляду адміністративної справи, судом було встановлено, що11.03.2017 о 13:40 год. в м. Дніпро по вул. Роз'їздна, 54, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Камаз», д.н.з. НОМЕР_3, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1, який зупинився попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_3 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.7).

ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечував, що він працює водієм у відповідача.

Відповідно до полісу № АК/0478986 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів від 25.08.2016, транспортний засіб «Камаз» НОМЕР_7 було застраховано ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС-ІНВЕСТ», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - у розмірі 100000 грн. Строк дії полісу встановлено до 18.11.2017 (а.с.22).

Як було встановлено в судовому засіданні, за кодом , правильна назва відповідача ТОВ "ІМПУЛЬС - КОМПАНІ", відповідача було замінено ухвалою суду від 30.01.2018 року(а.с.150).

13.03.2017 ПрАТ "УПСК" отримало повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду та представником ПрАТ "УПСК", у присутності позивача складено акт огляд транспортного засобуFiat Ducato, д.н.з. НОМЕР_5, під час якого виявлено механічні пошкодження транспортного засобу, здійснено їх опис (а.с.63).

Згідно ремонтної калькуляції № 1243 від 17.03.2017 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням ПДВ складає 52432 грн. 42 коп. (а.с.64-66).

22.05.2017 ПрАТ "УПСК" отримано заяву позивача про відшкодування шкоди (а.с.72).

Сума страхового відшкодування була розрахована ПрАТ "УПСК" наступним чином: (2006 грн. 16 коп. (роботи) + 5152 грн. 87 коп. (матеріали) + 45273 грн. 38 коп. (запчастини) х (1-0,7) (коефіцієнт фізичного зносу) - ПДВ (20% = 3456 грн. 84 коп.) = 17284 грн. 20 коп.

Позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 17284 грн. 20 коп.

Проте, згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 421/7-17 від 03.07.2017, виконаного ФОП ОСОБА_4, наданого позивачем в якості доказу, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Fiat Ducato становить 46 672 грн. 98 коп. (а.с.110-120).

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги закону щодо відшкодування шкоди уваги не звернув, помилково не прийняв в якості доказу оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 421/7-17 від 03.07.2017 року, надану позивачем, належним чином не перевірив правильну назву відповідача та дійшов помилкового висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Як встановлено згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 421/7-17 від 03.07.2017, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Fiat Ducato становить 46 672 грн. 98 коп., яка складається з 5 228,00 грн. - вартість робіт; 6 886,81 грн. - вартість необхідних матеріалів; 115 193,90 грн. - вартість складових КТЗ, які підлягають заміні; з урахуванням коефіцієнту зносу 0,3. Тобто матеріальний збиток становить: 5 228,00 грн. + 6 886,81 грн. - + 115 193,90 грн. Х0,3 = 46 672 грн. 98 коп.(а.с.110-120)., а також витрати по оплаті експертного авто-товарознавчого дослідження у розмірі 1500 грн.

Позивачу було виплачено страхове відшкодування у сумі 17 284 грн. 20 коп.

Таким чином, різниця невиплаченої суми матеріальної шкоди становить 46 672 грн. 98 коп. + 1500 грн. - 17 284 грн. 20 коп. = 30 888,78 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 30 888,78 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн.( 640 грн. + 960 грн., сплачені за подання позову та апеляційної скарги відповідно).

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс-Компані» в особі директора ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 30 888,78 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко