Справа № 274/3529/18
Провадження № 2/0274/1998/18
Рішення
Іменем України

19.12.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, представника позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів , -

В с т а н о в и в :

В липні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_3 , 1980 р.н., на її користь , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2010 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Вказала, що на сьогоднішній день їй важко забезпечити сину належну матеріальну підтримку, так як вона знаходиться у скрутному матеріальному становищу. Сплачуваний відповідачем розмір аліментів є недостатній для проживання та утримання дорослого сина на даний час. Зазначила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі , він сплачує аліменти щомісяця та не бере участі у додаткових витратах на дитину.
В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові. Позивачка суду пояснила, що тривалий час працює у в/ч НОМЕР_1 м. Бердичева, на даний час її щомісячний заробіток становить 8500 грн., також вона отримує аліменти щомісячно на утримання сина, які сплачує відповідач в розмірі 2600 грн. Проживає з сином в гуртожитку, за комунальні послуги щомісячно сплачує приблизно 1500 грн. Зазначила, що доказів, які б підтверджували, що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі у неї немає, також немає доказів в обґрунтування того, що її син потребує аліментів в більшому розмірі ніж їй щомісячно сплачує відповідач. Вказала, що оскільки на даний час збільшився мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, тому вважає, що і відповідач повинен сплачувати аліменти в більшому розмірі.
Відповідач категорично заперечив проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що він на даний час проживає з іншою родиною в м. Києві, на його утриманні перебуває дитина другої дружини, оскільки її батько не сплачує аліменти на її утримання. Також він матеріально допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою. Зазначив, що з його заробітної плати щомісячно відраховуються аліменти на утримання сина, заборгованості він не має. Розмір аліментів є достатнім для щомісячного матеріального забезпечення дитини.
Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивачки прийшов до наступного висновку .
Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10).
Відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.05.2009 року стягнуто з ОСОБА_3 , 1980 р.н., на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку або доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 11).
Як вбачається з витягу з послужного списку особової справи старшого солдата ОСОБА_2 , вона проходить службу у в/ч НОМЕР_1 м. Бердичів ( а.с. 14).
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК УКраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем в обґрунтування свої заперечень проти заявлених позовних вимог суду надано наступні документи : копія свідоцтва про народження, копія пенсійного посвідчення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідки про стан здоров"я ОСОБА_5 , довідку до акту огляду МСЕК від 08.09.2016 року про те, що ОСОБА_6 має третю групу інвалідності, довідку про доходи за № 231 , довідку про склад сім"ї, медичну характеристику.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення.
Як передбачено ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Позивачкою та її представником на виконання вимог ст. ст. 12,13,81 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування заявлених позовних вимог.
Крім того, судом встановлено, що в обґрунтування вимог позову позивачою було зазначено, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому змушена звертатися до суду з даним позовом. Однак , як встановлено в судовому засіданні позивачка ввела суд в оману щодо свого майнового стану, оскільки судом достовірно встановлено, що щомісячний дохід позивачки становить 8500 грн + 2688,39 грн ( аліменти) - 1500 грн ( комунальні послуги) = 9688,39 грн., що значно перевищую встановлений державною прожитковий мінімум на одну працездатну особу та дитину відповідного віку.
У відповідності із змінами, внесеними до ч.2 ст. 182 СК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.
Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку з такими змінами іЗаконом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII.
Разом з тим, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинностіЗаконом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року за відповідною постановою державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.
З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить на рахунок держави судові витрати оскільки обидві сторони відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір" звільнені від їх сплати.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12,13,81, 141,247, 259, 263-265,268,272,354 ЦПК України, ст. ст. 181,182,192 Сімейного кодексу України, суд , -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити за безпідставністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний тест рішення виготовлено 21 грудня 2018 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко