Справа № 463/875/18 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/502/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 463/875/18

Провадження № 22-ц/811/502/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «СК «ТАС»

на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року у складі судді Жовнір Г.Б.

у справі

за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ТАС» про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в розмірі 194 718, 52 грн.

Стянуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1 947, 18 грн.

Дане рішення оскаржило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ТАС" подавши апеляційну скаргу.

Не погоджується з висновками суду, вважає рішення необґрунтованим та незаконним, таким, що не ґрунтується на матеріалах справи, прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що задовольняючи позов суд виходив із положень умов договору страхування, а саме пункту 5.7.1., відповідно до якого якщо грошові зобов'язання визначені в іноземній валюті, то сплата страхових платежів Страховику та страхова виплата проводиться в гривні по курсу Національного банку України на день здійснення операції. Проте, судом було відхилено доводи відповідача про те, що станом на момент звернення позивача за страховою виплатою дія договору страхування припинилась.

Вважає хибним застосування судом першої інстанції вказаного пункту договору до факту здійснення страхової виплати, яка була проведена 17 серпня 2016 року оскільки дія договору страхування закінчилась 31.05.2015 року.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 просить рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує що умовами договору встановлено обов`язок Страховика здійснити страхову виплату, а не формальне нарахування коштів при настанні страхового випадку, зокрема, при настанні страхового випадку зазначеного в п.5.8.1 договору у вигляді ануїтетів, що сплачується з періодичністю, визначеною в п.5.5 договору у розмірі частини страхової суми, визначеної з урахуванням періодичності виплат до 5 числа місяця, першого в періоді, за який проводиться виплата ануїтетів, протягом періоду виплат, вказаного п.5.4 договору. Однак, страховиком було проведено лише щорічні страхові нарахування відповідних сум, а страхову виплату здійснено 17 серпня 2016 року.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що 15.05.2007 між позивачем та ВАТ «ФОРТІС СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ УКРАЇНА» (правонаступником якого є ПрАТ «СК «ЕЙГОН ЛАЙФ УКРАЇНА», правонаступником якого є ПрАТ «СК «ТАС») було укладено договір добровільного страхування життя №03160-1017 на підставі Правил №2 страхування життя з додатковими ризиками від 01.03.2005, зареєстрованими державної комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 28.03.2005. Застрахованою особою відповідно до умов Договору страхування є ОСОБА_4 (а.с.5).

Як вбачається з умов Договору страхування встановлено обов'язок Страховика здійснити виплату, зокрема, при настанні страхового випадку зазначеного в п.5.8.1 Договору, а саме «дожиття застрахованої особи до завершення періоду очікування, визначених у п.5.1 Договору (З роки)» -з 2010 року, у вигляді ануїтетів, що сплачується з періодичністю, визначеною в п. 5.5 Договору (періодичність виплати ануїтетів - щорічно), у розмірі частини страхової суми, визначеної з урахуванням періодичності виплат до 5 числа місяця, першого в періоді, за який проводиться виплата ануїтетів, протягом періоду виплат, вказаного в п.5.4 Договору (5 років) (п.10.3 Договору).

В п.5.7.1 договору встановлено, що якщо в п. 5.7 цього договору валютою страхування визначена іноземна валюта, сплата страхових платежів страховику та страхова виплата вигодонабувача проводиться в гривнях по курсу Національного банку України на день здійснення операції.

Згідно п. 5.7 вказаного договору валютою страхування визначено Євро.

Позивач звернувся із заявою на отримання страхової виплати від 10.08.2016 (вх.№1639/33 від 12.08.2016) (а.с.33-34), а також долучив до заяви необхідні документи.

В подальшому, ПРАТ «СК «ЕЙГОН ЛАЙФ Україна», правонаступником якого є відповідач, на підставі наданих Страховиком документів, у дводенний термін було складено страховий акт № 10451 від 15.08.2016 р., проведено розрахунок страхової виплати, яка була визначена в розмірі 11699,86 Євро (42,43) та було прийнято рішення про здійснення страхової виплати позивачу, що підтверджується Наказом №783-16вп від 15.08.2016 (а.с.44).

17.08.2016 ПРАТ «СК «ЕЙГОН ЛАЙФ Україна» було здійснено операцію та виплачено страхову виплату, що підтверджується платіжним дорученням №6059 від 17 серпня 2016 року на суму 136408, 99 гривень (а.с.45)

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції було встановлено, що між сторонами відсутній спір, щодо права позивача на отримання страхової виплати та її розміру визначеному в валюті страхування Євро. Спір фактично існує лише в частині дати за якою слід проводити перерахунок нарахованої страхової суми з Євро в національну валюту.

На день виплати 17.08.2016 згідно даних Національного банку України офіційний курс 1 Євро становив 28, 3044 грн. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до переконання, що у відповідності до наведених вище умов договору та з врахуванням здійсненої виплати в розмірі 136408,99 грн., вимоги позивача слід задоволити повністю та стягнути з відповідача різницю між сумою яку повинен був виплатити відповідач та здійсненою виплатою (331 127, 51 - 136 408,99 =194 748, 52).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Пунктом5.7.1 договору страхування №03160-1017 від 15 травня 2007 року укладеному між ОСОБА_4 та ВАТ «ФОРТІС СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ УКРАЇНА» встановлено, що якщо в п. 5.7 цього договору валютою страхування визначена іноземна валюта, сплата страхових платежів страховику та страхова виплата вигодонабувача проводиться в гривнях по курсу Національного банку України на день здійснення операції.

Оскільки валютою страхування було визначено євро а вдень виплати 17.08.2016 згідно даних Національного банку України офіційний курс 1 Євро становив 28, 3044 грн. судом першої інстанції правильно встановлено недоплату в розмірі 194 748, 52.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» ТАС» - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.12.2018 року.

Головуючий

Судді