Провадження № 2/127/3985/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Круцюк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Вінницької обласної ради, Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідачів Вінницької обласної ради, Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова про визнання права користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що будівля гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 знаходиться у власності Вінницької обласної ради та перебуває на балансі Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова.

Рішенням Вінницької обласної ради від 20.06.2013 року № 569, а саме п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобов'язано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями.

Починаючи з 2010 року, ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями.

Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до будинку, тобто в адресі реєстрації місця проживання вказано лише «АДРЕСА_1».

Мешканці гуртожитку неодноразово зверталися до головного лікаря ВОКЛ ім. М.І. Пирогова, на балансі якої знаходиться гуртожиток, провести перереєстрацію мешканців відповідно до займаних кімнат, але отримували відмову, оскільки перереєстрація громадян не входить до компетенції ВОКЛ ім. М.І. Пирогова.

В подальшому мешканцями гуртожитку були отримані відповіді від ВОКЛ ім. Пирогова, Департаменту охорони здоров'я, Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької державної адміністрації, Управління обласної комунальної власності, які рекомендують звернутися до органів Державної міграційної служби.

26 вересня 2014 року представник позивача звернувся до 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із заявою про надання відповіді про можливість та порядок реєстрації до відповідно займаної кімнати в гуртожитку.

29 вересня 2014 року представником мешканців було отримано лист від 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, в якому повідомлялось, що на даний час житлове приміщення знаходиться на балансі Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова, а тому, у разі наявності, необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, щодо реєстрації до окремої кімнати, або договір найму (піднайму, оренди), або відповідне судове рішення про вселення в кімнату, визнання права на користування конкретною кімнатою, про спонукання здійснити реєстрацію місця проживання в конкретній кімнаті.

Листом департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації № 01-9/П-623 від 28.11.2014 року стверджується, що департаментом було прийнято рішення, що питання із розв'язанням проблемних питань забезпечення прав мешканців гуртожитків на житло має розглядатися виключно в судовому порядку.

У позивача містяться документи, що посвідчують його право на поселення та проживання у даному гуртожитку, а також документи, що посвідчують його постійне проживання в конкретній кімнаті протягом більш ніж 5 років поспіль і відповідно права позивача на визнання права користування житловим приміщенням.

Вищевказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив позов задовольнити, судові витрати залишити за позивачем.

Представник відповідача Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова Круцюк І.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Вінницької обласної ради Котик В.В. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Згідно ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова Круцюк І.П., дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_3 відповідно до розпорядження Обласної дитячої лікарні від 28.09.1987 року була поселена у кімнату до гуртожитку по АДРЕСА_1. (а.с. 8)

Позивач проживає у даному гуртожитку з 1987 року у кімнаті НОМЕР_2, відповідно сплачуються усі комунальні платежі своєчасно та в повному обсязі (платником являється позивач за конкретну кімнату під номером 192. Станом на 25.01.2016 року заборгованості по оплаті за гуртожиток і комунальні послуги немає. (а.с. 11, 13-14 (зворот))

Мешканці АДРЕСА_1 підтверджують факт постійного проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 з 1987 року і поданий час включно, згідно акту. (а.с. 12)

Також, факт проживання позивача в кімнаті АДРЕСА_1 підтверджується довідками № 01-1-23/201 від 28.01.2016 року та № 01-1-23/152 від 25.01.2016 року, виданими Вінницькою обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова. (а.с. 9-10)

Листом 1-го міського відділу у м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 27.09.2014 р. № К-1 представника позивача щодо заяви про реєстрацію позивача в гуртожитку по АДРЕСА_1 повідомлено, що на даний час вказане житлове приміщення знаходиться на балансі Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова, а тому, у разі наявності, необхідно поновити ордер чи надати клопотання від розпорядника житла, щодо реєстрації до окремої кімнати, або договір найму (піднайму, оренди), або відповідне судове рішення про вселення в кімнату, визнання права на користування конкретною кімнатою, про спонукання здійснити реєстрацію місця проживання в конкретній кімнат.і (а.с. 17)

Як вбачається з листа департаменту охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації від 25.04.2014 р., департаментом розглянуто звернення мешканців гуртожитку по АДРЕСА_1 та повідомлено, що для можливості здійснення приймання-передачі гуртожитку по АДРЕСА_1, в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці обласною клінічною лікарнею ім. М.І. Пирогова проводиться перереєстрація мешканців фактично до займаних кімнат. (а.с. 18

Судом встановлено, що вказаний вище гуртожиток є комунальною власністю управління спільної комунальної власності територіальних громад, Рішенням Вінницької обласної ради від 20.06.2013 р. №5 69 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобов'язано передати в комунальну власність територіальної громади м. Вінниці будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р. № 500-VI цей Закон регулює правові, майнові, економічні, соціальні, організаційні питання щодо забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які тривалий час на законних підставах проживають у гуртожитках.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Статтею 2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку.

Відповідно до п.п. 6, 14 ст. 18 вказаного Закону про права мешканців гуртожитків органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Режим проживання в гуртожитку регулюється нормами ЖК УРСР, а права та обов'язки сторін регламентуються також Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №572, та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. №208.

Відповідно до ст. 130 ЖК УРСР, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст.9 ЖК УРСР, громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом. Крім того, таке ж право та порядок його реалізації визначено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. №2482-ХІІ, а також Законом про права мешканців гуртожитків.

Відповідно до ст. 16 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу України норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Частина 1 статті 4 Закону №500-VI встановлює, що громадяни, на яких поширюються дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до Закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (2482-ХІІ) з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону про права мешканців гуртожитків громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів Законів №500-VI та №2482-ХІІ позивач правомірно користується вказаним житловим приміщенням гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, вважає, що позов обґрунтований, користування позивачем кімнатою АДРЕСА_1 повністю підтверджено матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав її представник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 29, 310 ЦК України, ст.ст. 9, 16, 47, 58, 61, 130 ЖК УРСР, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набир ає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, гуртожиток, кімната НОМЕР_2.

Відповідач: Вінницька обласна рада, місцезнаходження: вул. Соборна, 70, м. Вінниця, 21100.

Відповідач: Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова, місцезнаходження: вул. Пирогова, 46, м. Вінниця,21018.

Повне рішення суду складено 19.11.2018 року.

Суддя: