АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1037/18 Справа № 204/4417/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. (далі - ПН ДМНО Бондар І.М.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, одночасно з позовом було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2017 року заява про забезпечення позову задоволена, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №429732, вчиненого 25 листопада 2016 року ПН ДМНО Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, та зупинено всі виконавчі дії у виконавчому провадженні №54053575 Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано достатньо доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.152 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк", ПН ДМНО Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просила виконавчий напис №429732, вчинений 25 листопада 2016 року ПН ДМНО Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Тобто предметом спору є визнання таким, що не підлягає виконанню саме виконавчий напис, яким звернуто стягнення на квартиру.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову, як вбачається зі змісту ч.3 ст.151 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову,а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №429732, вчиненого 25 листопада 2016 року ПН ДМНО Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, ураховуючи характер та обсяг позовних вимог, а також те, що невжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на їх користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Втім колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині припинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні №54053575, оскільки даного висновку суд прийшов всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення виконавчих дій спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів /посадових осіб/, проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Обставини, що зумовлюють зупинення виконавчого провадження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, позов не може бути забезпечено саме шляхом зупинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадження №54053575, а тому ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2017 року в частини зупинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні №54053575 Чечелівського ВДВС у м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні цієї частини заяви.

Керуючись ст.ст.367,374,376,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2017 року в частині зупинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні № 54053575 Чечілівського ВДВС у м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати і в цій частині заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.