Справа № 438/1180/18
Провадження № 2/438/445/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(з а о ч н е )

16 листопада 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, у якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 972 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що 17 червня 2010 року Бориславськими міським судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 300 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.12.2009 і до досягнення дитиною повноліття. З дня ухвалення вказаного рішення значно збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також збільшився і рівень інфляції, а встановлений рішенням суду розмір аліментів в сумі 300 грн. на цей час є недостатнім для утримання дитини та не забезпечує навіть мінімальних потреб для його існування. Стягувані аліменти на утримання дитини не відповідають розміру аліментів, передбачених законом, зокрема, 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, не має на утриманні інших осіб.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився повторно, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №105550, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області 24 травня 2007 року.

Позивач ОСОБА_1 03.05.2012 уклала інший шлюб та змінила прізвище з «Зеленяк» на «Пиж», що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №184354 від 03.05.2012.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17 червня 2010 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 14 грудня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, як встановлено судом, на цей час аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду в сумі 300 грн., є недостатніми для нормального забезпечення утримання дитини шкільного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Прожитковий мінімум на дитину у 2018 році в Україні становить для дитини віком від 6 років до 18 років: з 01 січня по 30 червня -1860 грн., з 01 липня по 30 листопада - 1944 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 2027 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Після ухвалення Бориславським міським судом Львівської області рішення від 17 червня 2010 року про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача у твердій грошовій сумі. Присуджених судом коштів у розмірі 300 грн. не достатньо для забезпечення нормального розвитку дитини, такий розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб для її утримання.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що збільшення розміру аліментів на утримання дитини є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 972 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки з 01 липня 2018 року 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (від 6 до 18 років) становить суму 972 грн., суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити, збільшити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а також оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, - з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Керуючись ст.ст. 12, 78-81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) згідно з рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17 червня 2010 року у справі №2-342/2010р. на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 300 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, - до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) у доход держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Т.Слиш