Дата документу 14.11.2018 Справа № 320/375/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/375/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-з/807/27/18 Урупа І.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Маловічко С.В.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» - Гриня Костянтина Андрійовича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_5, про стягнення витрат по оплаті страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ТДВ «Страхова компанія «Кредо» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_5, про стягнення витрат по оплаті страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Рішенням колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ТДВ «Страхова компанія «Кредо» задоволено, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТДВ «Страхова компанія «Кредо» 6265,66 грн.

Постановою Верховного суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року апеляційну скаргу ТДВ «Страхова компанія «Кредо» залишено без задоволення, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року залишено без змін.

17 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В заяві зазначала, що під час розгляду справи апеляційним судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Вказує, що під час розгляду справи вона вимушена була займатися вивченням діючого законодавства, зібранням, друком, ксерокопіями процесуальних документів по справі, підготовкою до судових засідань, складанням заперечень, заяв, клопотання. Вимушена була витрачати час та кошти на поїздки до суду для ознайомлення з матеріалами справи, відвідування судових засідань, складання заяв, заперечень та клопотань. Понесла витрати на правову допомогу. Під час касаційного розгляду справ понесла витрати пов'язані з необхідністю оскарження рішення суду апеляційної інстанції, складання, відправлення касаційної скарги та сплати судового збору. Посилаючись на зазначені обставини просила суд ухвалити додаткове рішення, стягнути з позивача на її користь судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 661,44 грн., витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 14 569,75 грн.

У засідання апеляційної інстанції заявник збільшила свої вимоги, доповнивши їх витратами, які понесені у зв'язку з розглядом апеляційним судом зазначеної вище заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов'язані з проведенням експертиз.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалі справи вбачається, що ні в суді першої інстанції, ні під час перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції, відповідач не зверталась з заявою про стягнення судових витрат та не подавала попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, суду не надавала.

Не надавалися такі докази суду першої інстанції і протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення.

Встановлено, що під час повторного перегляду рішення суду першої інстанції, постановою апеляційного суду Запорізької області від 09 серпня 2018 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року залишено без змін, тобто апеляційним судом не ухвалювалося нове судове рішення по суті заявлених вимог.

Таким чином, підстави для задоволення заяви про ухвалення апеляційним судом додаткового рішення про стягнення понесених витрат пов'язаних з розглядом справи відсутні.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_3 також просила вирішити питання стосовно судових витрат понесених нею при подачі касаційної скарги на рішення апеляційного суду Запорізької області від 16 листопада 2016 року, за результатами розгляду якої постановою Верховного суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 травня 2018 року зазначене рішення апеляційного суду скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Між тим, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства розгляд касаційних скарг відноситься до компетенції Верховного Суду, в зв'язку з чим апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо відшкодування судових витрат понесених заявником за подачу касаційної скарги відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відносно судових витрат понесених скаржником за касаційний розгляд справи.

Частиною 5 статті 270 ЦПК України передбачено, що у разі відмови у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене та вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення визначене статтею 270 ЦПК України, судова колегія відмовляє в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 270, 381, 389, 390, 391 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» - Гриня Костянтина Андрійовича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 червня 2016 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_5, про стягнення витрат по оплаті страхового відшкодування в порядку регресу - відмовити.

Дата складання повної ухвали 19 листопада 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Маловічко

Е.А. Онищенко