Справа № 587/2927/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Домненко Н.І., представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є власником будинку №54 по вул. Шевченка в с. Миколаївка Сумського району Сумської області. у належному йому будинку також зареєстровано місце проживання відповідачів, які в будинку з 2005 року не мешкають, їх речей в цьому будинку немає. Реєстрація місця проживання відповідачів в будинку створює позивачу перешкоди у реалізації права власності. Посилаючись на ці обставини, позивач просиввизнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, в своїй заяві просили слухати справу у їх відсутність, у наданих суду запереченнях проти позову заперечували.

Представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що спірний будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки був придбаний ОСОБА_6 та позивачем під час перебування в шлюбі. В будинку зареєстрований позивач та його спільні діти з ОСОБА_6 відповідачі по справі. Після зняття з реєстрації в будинку дітей, позивач намагатиметься відчужити даний житловий будинок без згодиПітоні О.В., що в подальшому може вплинути на її права як співвласника житлового будинку.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 листопада 2000 року ОСОБА_3 придбав домоволодіння в с. Миколаївка, вул. Шевченко, буд. 54 Сумського району Сумської області.( арк.с.6).

Відповідно до договору дарування грошей від 29 вересня 2000 року ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_3 гроші в сумі 5600 гривень для купівлі житлового будинку та земельної ділянки в с.Миколаївка Сумського району Сумської області.( арк.с.53).

Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради від 18 жовтня за адресою с.Миколаївка, вул. Шевченко, буд. 54 Сумського району Сумської області зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, але не проживають з червня місяця 2005 року. Співвласників немає. (арк.с.7)

Відповідно до акту підтвердження місця проживання від 18 жовтня 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 за адресоюс.Миколаївка, вул. Шевченка, 54 не проживають з червня 2005 року.( арк.с.8)

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

ОСОБА_3 є власником будинку, його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в будинку не проживають з 2005 року, будинок не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний за кошти, надані позивачу його сестрою ОСОБА_7, що підтверджується договором дарування грошей( ар. с. 53), отже підстав для відмови в задоволенні позову немає.

Отже, оскільки позивач є власником домоволодіння, він має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13,81,263,264,264 ЦПК України, ст. ст. 386, 217, 321, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 Костянтинівнутакими, що втратили право користування домоволодінням №54 по вул. Шевченкав с.МиколаївкаСумського району Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя