Справа № 517/647/18
Провадження № 2/517/417/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Захарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання 1/2 частини права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник, позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області в якому просить визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після смерті батька право на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, Захарівського району, Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме батьку позивача належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД № 037477 від 22.07.1996 року, розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах на території ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області, колишнього КСП «Прогрес».

15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак державний нотаріус ОСОБА_7 постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, але попередньо надали до суду заяви, в яких вказали, що вимоги позовної заяви підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 29 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 500110, виданим повторно Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 08 серпня 2017 року, актовий запис № 66 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме батьку позивача належало право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД № 037477 від 22.07.1996 року, розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах на території ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області, колишнього КСП «Прогрес».

Родинні відносини позивача підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 048745 від 01 листопада 1995 року, актовий запис № 22, в якому померлий ОСОБА_5, записаний батьком позивача (а.с. 9).

15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак державний нотаріус ОСОБА_7 постановою від 15 червня 2018 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), місце розташування якого с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, що належало батьку ОСОБА_5, який помер 29 січня 2015 року, в звязку з тим, що відсутні відомості про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також серед поданих документів відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 16).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_6 районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.09.2018 року № 60-24 встановлено, що актового запису про шлюб відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено (а.с. 13).

Отже, спадкоємцями першої черги є донька спадкодавця ОСОБА_1 та син ОСОБА_3.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради № 670 від 06.06.2018 року, ОСОБА_5, який помер 05 березня 2015 року дійсно постійно проживав та був зареєстрований до дня своєї смерті в буд. 16 по вул. Центральна с. Парканівка Захарівського району Одеської області. У житловому будинку крім покійного ОСОБА_5 на день його смерті та до цього часу зареєстрованих та проживаючих немає, будинок зруйнований (а.с. 11).

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради № 1062 від 12.09.2018 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_3 проводили поховання батька ОСОБА_5 (а.с. 12).

Згідно відповіді відділу у ОСОБА_6 районі міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1764/125-18 від 12.09.2018 року на імя ОСОБА_5, відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий сертифікат ОД № 037477 від 22.07.1996 року, розміром 5,71 умовних кадастрових гектара на території ОСОБА_4 сільської ради із земель колишнього КСП «Прогрес» (а.с. 14-15).

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31 167, 66 грн./га, що підтверджується листом відділу у ОСОБА_6 районі Міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1764/125-18 від 12.09.2018 року (а.с. 14).

Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

У відповідності до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на спадкове майно.

Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за законом, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на спадщину за законом.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сільської ради Захарівського району Одеської області про визнання 1/2 частини права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 29 січня 2015 року право на 1/2 частину земельної частки (паю) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» розміром 5,71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, Захарівського району, Одеської області.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2018 року.

Суддя: