Справа № 545/2206/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2018 р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши скаргу Садівничого товариства «Джерело» Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання неправомірними дій заступника начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 та скасування постанов про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року представник Садівничого товариства «Джерело» Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірними дії заступника начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 при винесенні постанов про накладення штрафів на ОСОБА_2 товариство «Джерело» у примусовому виконанні виконавчого листа №22-ц/786/1850/16 та скасувати вказані постанови.

Дослідивши скаргу, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Як вбачається зі скарги, 20.06.2017 року та 04.07.2017 року заступником начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 в ході виконання виконавчого провадження ВП №51828323 винесено постанови про накладення штрафів на боржника ОСОБА_2 товариство «Джерело» у звязку з невиконанням рішення суду.

Скаржник вважає незаконними вказані постанови та просить скасувати їх.

Відповідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», в редакції зі змінами, внесеними постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 4, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», який діє з 05.10.2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що Закон України «Про виконавче провадження» є процесуальним законом, який крім іншого, передбачає юрисдикцію органів по розгляду скарг, зокрема, на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, визначає, що вони розглядаються адміністративним судом.

Представник Садівничого товариства «Джерело» оскаржує саме постанови заступника начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про накладення штрафів у виконавчому провадженні з виконання рішення у цивільній справі, відтак розгляд справи даного характеру належить до компетенції адміністративних судів.

Відповідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищезазначене, слід відмовити у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.186 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У відкриті провадження за скаргою Садівничого товариства «Джерело» Бричківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання неправомірними дій заступника начальника Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 та скасування постанов про накладення штрафу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: ОСОБА_3