Справа № 649/935/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. Рішенням Великолепетиського районного суду від 17 вересня 2007 року по справі № 2-494/2007 року було ухвалено стягнути з позивача аліменти на користь ОСОБА_2 (на дату ухвалення рішення ОСОБА_1) Т.М. на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але на менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. 06 вересня 2018 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості позивача за аліментами за період з червня по серпень 2018 року, виходячи із рівня середньої заробітної плати по Херсонській області, в результаті чого розмір аліментів збільшився до 1815,50 грн. на місяць. На сьогоднішній день сімейний стан позивача у порівнянні із тим, який був на дату ухвалення рішення змінився настільки, що він не може виконати вказане рішення суду. На дату ухвалення рішення позивач мав постійну роботу та відповідну заробітну плату, на підставі чого і визначався розмір аліментів. Але зараз він ніде постійно не працює, що підтверджується копією трудової книжки, не має земельних ділянок, які б приносили дохід. За цей час позивач одружився, у його сімї виховується неповнолітня дитина (ОСОБА_4А.), яку він теж повинен утримувати. І такий розмір аліментів, який нараховується на даний час є непосильним для позивача. Окрім тимчасових заробітків інших доходів у нього немає. На сьогоднішній день позивач має можливість сплачувати лише мінімальний розмір аліментів на одну дитину, встановлений ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Великолепетиського районного суду від 17 вересня 2007 року по справі № 2-494/2007 року, стягнувши із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/9 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просить суд його задовольнити. Пояснив, що на даний час ніде не працює, але інколи їздив на заробітки до Російської Федерації. У 2018 році один раз їздив на заробітки до АР Крим на 45 днів, отримав дохід 15000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що аліментів, які сплачує позивач не вистачає на утримання сина, а якщо їх ще зменшити, то на них взагалі вона не зможе утримувати сина. Позивач регулярно їздить на заробітки до Російської Федерації, тому має доходи, а утримувати повинен свого сина, а не дитину нової дружини.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Тому саме батьки зобов'язані забезпечити матеріальне утримання дітей до досягнення ними повноліття і саме на них лежить обов'язок забезпечити нормальні умови для проживання їх дітей.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.09.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 27.08.2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 044506 від 08.09.2010 року між відповідачем та позивачем було розірвано шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КГ № 060784 від 02.06.2011 року відповідач 02.06.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на "Поліщук".

Відповідно до ст. 71 закону України "Про виконавче провадження" виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з липня становить 1944 грн., з грудня - 2027 грн.

Таким чином, на сьогоднішній день мінімальний гарантований розмір аліментів на ОСОБА_3 становить 972 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач у своєму позові просить зменшити розмір стягуваних аліментів, і стягувати з нього 1/9 частку заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку зі зміною матеріального (не має постійної роботи) та сімейного стану (необхідність утримання дочки дружини).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не працює з 17.01.2014 року, що підтверджується трудовою книжкою серії АС № 188684 від 11.11.1984 року. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач уклав шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КГ № 135258 від 14.06.2018 року. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 21.09.2018 року до складу сім'ї ОСОБА_1 входить дружина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, її донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5

Довідкою розрахунком заборгованості по аліментам, виданою Великолепетиським РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області підтверджується, що ОСОБА_2 нараховуються аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заборгованість по аліментам станом на 01.09.2018 року становить 5417 грн. 93 гривень.

Судом встановлено, що позивач має регулярні доходи, оскільки з 2016 по 2018 рік 14 разів їздив на заробітки до окупованої Російською Федерацією Автономної республіки Крим, що підтверджується копією паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а у період з 15.08. по 25.09.2018 року отримав дохід 15000 грн. Тому посилання позивача на те, що він не працює і не отримує доходів не відповідає дійсності. Крім того, посилання позивача на те, що у нього змінився сімейний стан і він зобов'язаний утримувати дочку своєї дружини ОСОБА_9 не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ст. 180 СК України позивач зобов'язаний матеріально утримувати лише свою дитину, а обов'язок матеріально утримувати ОСОБА_4 лежить на її батьку.

Відповідно до ст. 27 Конвенції Про права дитини від 20.11.1989 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Коштів на утримання ОСОБА_3 (1815,5 грн. на місяць), які стягуються з позивача на даний час достатньо лише для забезпечення мінімального рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а зменшення їх з 1/4 до 1/9 частки від заробітку щомісячно (з 1815,5 грн. до 806,88 грн.), як того просить позивач, призведе до погіршення становища дитини, оскільки буде неможливим нормальний фізичний, соціальний та гармонійний розвиток дитини, і буде нижчим ніж мінімально гарантований розмір аліментів на дитину у віці 12 років (972 грн., а з січня 1013 грн.), що є недопустимим та порушить вимоги ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції Про права дитини, ст.ст. 150, 182 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17.09.2007 року, а тому у задоволені позову ОСОБА_1 необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 27 Конвенції Про права дитини, ст.ст. 2, 141, 150, 180, 182, 192 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити у повному обсязі.

Повне найменування сторін:

1. Позивач - ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

2. Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки не відомо, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

ОСОБА_10 Шишка