Справа № 158/1891/17 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/182/18 Категорія: 2 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів Матвійчук Л.В., Русинчука М.М.,

з участю:

секретаря судового засідання - Лимаря Р.С.,

учасників справи:

позивача- Моторної В.П.,

відповідача- Моторного Я.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила здійснити поділ спільного майна в рівних частках у натурі. Мотивувала вимоги тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2016 року визначено частки сторін у спільному майні подружжя - у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, Ківерцівського району Волинської області - по 1/2 частині. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не бажає здійснити фактичний поділ спільного майна, змушена звернутись до суду із даною заявою, в якій просила провести поділ будинковолодіння в натурі в рівних частинах, призначивши судово-будівельну експертизу щодо поділу майна.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 грудня 2017 року позов задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_3 в натурі 44/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 а саме: приміщення 1-8 площею 8,7 кв. м.; приміщення 1-7 площею 12,5 кв. м.; літня кухня (Б-1): 2-1 площею 6,3 кв.м., 2-2 площею 12,5 кв.м., 2-3 площею 4,0 кв.м., 1/2 частину хліва (В-1) (ліва частина), вартістю 92108 грн. 72 коп.

Виділено у власність ОСОБА_2 в натурі 56/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 а саме: приміщення 1-1 площею 4,9 кв. м.; приміщення 1-2* площею 3,1 кв. м.; приміщення 1-2** площею 3,9 кв. м.; приміщення 1-4 площею 12,1 кв. м.; приміщення 1-3 площею 6,2 кв. м., приміщення 1-5 площею 25 кв.м.; приміщення 1-6 площею 16,3 кв.м.; сходи (а1), 1/2 частину хліба (В-1) (права частина), сарай (Г-1), навіс (Д-1), вартістю 118572 грн. 28 коп.

Зобов'язано сторін влаштувати автономні інженерні мережі, закласти дверний проріз між приміщеннями 1-1 і 1-8, 1-3 і 1-7, 1-7 і 1-6.

Зобов'язано ОСОБА_3 влаштувати добудову площею 5,1 кв.м. (коридор) з розмірами, як показано на плані, та влаштувати дверні прорізи між добудовою і приміщеннями 1-7 і 1-8.

Зобов'язано ОСОБА_2 влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 і 1-5 та переобладнати приміщення 1-4 у кухню.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 13231,78 грн. різниці в ідеальних частках.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат .

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необгрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, в якому виділити йому приміщення в будинку згідно його варіанту поділу. Вказував, що суд обґрунтував своє рішення на підставі проведеної експертизи, однак експертом було подано лише один варіант поділу будинковолодіння, при чому включено літню кухню до поділу як житлове приміщення, хоча це суперечить правовстановлюючим та технічним документам на вказане будинковолодіння і вимогам закону.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.8 ст.1 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08.02.2018 року позивач ОСОБА_2 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що вважає висновок судової експертизи таким, що відповідає матеріалам справи та не викликає сумнівів у його правильності, а тому рішення суду є законним і обґрунтованим та не підлягає скасуванню чи зміні, отже апеляційну скаргу просила залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 484/5 від 21.11.2017 року, проведеної судовим експертом Серединським О.А., та з того, що запропонований експертом варіант поділу передбачає незначне відхилення від ідеальних часток та відповідно несуттєву грошову компенсацію за відхилення від вартості цих часток, а також не потребує значних переобладнань та перепланувань, та врахував згоду позивача щодо сплати відповідачу різниці за відхилення від ідеальних часток.

Такі висновки суду першої інстанції не повністю відповідають матеріалам та обставинам справи, з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1981 р., який розірвано за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.12.2004 р. Під час шлюбу ними побудований житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в с.Суськ Ківерцівського району Волинської області.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.08.2016 року, яке набрало законної сили, визначено частки між позивачем та відповідачем у житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1, Ківерцівського району Волинської області у спільному майні подружжя по 1/2 частині (а.с.4-5).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, Ківерцівського району Волинської області, виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 16.04.2006 року, до даного будинковолодіння входить: житловий будинок (А-1), прибудова (а), сходи (а1), літня кухня (Б-1), хлів (В-1), сарай (Г-1), навіс (Д-1) /а.с.6-10/.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції за клопотанням позивача було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно з висновком № 484/5 від 21.11.2017 року якої розподіл в натурі спірного житлового будинку в частках 1/2 до 1/2 частин з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий за відхиленням від ідеальних долей за умови виконання запропонованого експертом перепланування і переобладнання житлового будинку та проведення добудови. Відповідно до 1-ого варіанту поділу (єдиного за цим висновком) першому співвласнику виділяється в натурі 44/100 часток житлового будинку, а саме: приміщення 1-8 площею 8,7 кв. м.; приміщення 1-7 площею 12,5 кв. м.; літня кухня (Б-1): 2-1 площею 6,3 кв.м., 2-2 площею 12,5 кв.м., 2-3 площею 4,0 кв.м., 1/2 частину хліва (В-1) (ліва частина), вартістю 92108,72 грн. Другому співвласнику виділяється в натурі 56/100 часток житлового будинку, а саме: приміщення 1-1 площею 4,9 кв. м.; приміщення 1-2* площею 3,1 кв. м.; приміщення 1-2** площею 3,9 кв. м.; приміщення 1-4 площею 12,1 кв. м.; приміщення 1-3 площею 6,2 кв. м., приміщення 1-5 площею 25 кв.м.; приміщення 1-6 площею 16,3 кв.м.; сходи (а1), 1/2 частину хліба (В-1) (права частина), сарай (Г-1), навіс (Д-1), вартістю 118572,28 грн.

Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння становить 13231,78 грн.

Експертом віднесено до житлових приміщень літню кухню, оскільки він вважав, що вона переобладнана під житловий будинок згідно з рішенням № 51 від 26.10.2006 року виконкому Суської сільської ради з підключенням до газової мережі с.Суськ і влаштуванням опалення і газової кухонної плити, а також водопостачанням і місцевої каналізації.

Однак до матеріалів справи в суді першої інстанції надано новий технічний паспорт, виготовлений 06 червня 2017 року, тобто після рішення суду про поділ будинковолодіння по Ѕ частині між подружжям, та дійсний на момент подачі даного позову, але не врахований при проведенні експертизи (а.с.58-60). З цього документа вбачається, що нумерація приміщень та їх площі змінені, а в приміщенні, що зазначене в цьому висновку експерта як 1-2, є перегородка і влаштовано коридор та санвузол.

Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2017 року, за ОСОБА_3 на підставі зазначеного рішення суду та виготовлених нових технічних документів зареєстровано право часткової власності на Ѕ частину спірного будинковолодіння загальною площею 93,3 кв.м, житловою площею 74,7 кв.м, а літня кухня Б-1 зазначена в реєстрі серед надвірних будівель і споруд. (а.с.61).

Отже, колегія суддів вважає, що доводи відповідача ОСОБА_3, викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності висновку судової експертизи, на якому ґрунтувалося оскаржуване рішення суду, іншим матеріалам справи та вимогам закону слід взяти до уваги.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України учасники спільної часткової власності здійснюють свої права за їх згодою та можуть домовитись про порядок користування і володіння майном, яке перебуває у їх спільній власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном.

Положення ч. 1 ст. 364 ЦК України надає право співвласнику на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Стаття 367 ЦК України передбачає, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

В порядку апеляційного перегляду даного судового рішення відповідачем та його представником заявлено клопотання, з яким погодилась і позивач, про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення можливих варіантів поділу даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, оскільки висновком попередньої експертизи запропоновано розподіл спірного будинковолодіння за єдиним варіантом, до поділу включено як житлове приміщення літню кухню, не враховано технічні документи, виготовлені у червні 2017 року на спірне майно, де відображено фактично проведені зміни в будинку, а тому виникають сумніви щодо його правильності.

Ухвалою апеляційного суду від 26 березня 2018 року у даній справі призначена повторна судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно з висновком №9 повторної судової інженерно-технічної експертизи від 02.05.2018 року ринкова вартість спірного житлового будинку складає 329 200 грн. та запропоновано 3 варіанти розподілу житлового будинку відповідно до ідеальних часток кожного співвласника Ѕ і Ѕ із зазначенням суми грошової компенсації відповідно до кожного варіанту.

Також у висновку зазначено, що в залежності від варіанту розподілу, ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для реконструкції житлового будинку в дві ізольовані квартири, втручання в несучі конструкції не передбачається. Зовнішні входи влаштовуються в існуючих віконних прорізах приміщень 1-8 та 1-9. Відповідно з технічної точки зору дані будівельні роботи не потребують проектного рішення влаштування та не несуть загрози майбутній експлуатації житлового будинку.

Статтею 152 ЖК України встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Водночас, висновком зазначено, що незалежно від обраного сторонами варіанту поділу будинковолодіння, власникам кожної квартири необхідно буде розробити проект та виконати інженерне забезпечення (електропостачання, водопостачання, каналізація, газопостачання та інше) відповідно до діючих норм і правил, технічних умов експлуатуючих організацій.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 просила суд здійснити поділ згідно варіанту № 2 висновку експертизи, однак вказувала на те, що вона заперечує щодо виділення їй у власність 1/2 частини будинковолодіння, що на планах до висновку зазначаються як права частина, з тих підстав, що в іншій частині будинку (лівій) вона здійснювала ремонтні роботи з покращення умов проживання, внаслідок чого зазнала значних фінансових затрат.

Згідно з ч.3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних доказів на підтвердження своїх доводів позивач ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції не надала.

ОСОБА_3 у судовому засіданні просив виділити йому у власність в натурі частину будинку, яка відповідає його частці у праві власності, разом з тим не заперечував провести розподіл будинку відповідно до вибраного ним варіанту № 2 поділу з виділенням йому також лівої частини .

Разом з тим, сторони категорично відкинули поділ за третім варіантом, як таким, що не відповідає їх інтересам.

Крім того, апеляційним судом при обранні варіанту поділу враховано й те, що відповідач в апеляційній скарзі просив виділити йому у будинку з господарськими будівлями та спорудами кімнати 1-6, 1-7, 1-8, літню кухню, 1/2 частину сараю, що найближче відповідає обраному сторонами варіанту №2.

Відповідно до другого варіанту розподілу: частка в житловому будинку І співвласника з часткою 1/2 будинковолодіння (права сторона на плані)- фактична частка становить 53%, а частка в житловому будинку ІІ співвласника з часткою 1/2 будинковолодіння (ліва сторона на плані) - фактична частка становить 47%, розмір компенсації іншому співвласникові за відхилення від ідеальної частки становить 14147 грн.

Враховуючи, що відповідно до другого варіанту розподілу спірного будинковолодіння, до якого схильні обидві сторони у справі, відхилення від ідеальних часток співвласників переважає на користь позивача, вона в суді висловлювала свою згоду на сплату різниці вартості часток, для проведення ремонтно-будівельних робіт з реконструкції житлового будинку на дві ізольовані квартири втручання в несучі конструкції не передбачається апеляційний суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і виділ частки в спірному житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами в натурі слід провести відповідно до другого варіанту розподілу висновку № 9 повторної судової інженерно-технічної експертизи від 02 травня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 щодо вирішення питання про поділ земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими і не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом першої інстанції такі вимоги не розглядались, у позові ОСОБА_2 не ставилось питання про поділ земельної ділянки, зустрічного позову ОСОБА_3 до суду також не пред'являв.

Отже, колегія суддів вважає, що висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, в частині визначення порядку поділу спірного будинковолодіння не відповідає обставинам справи, а тому рішення підлягає скасуванню у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи зазначене, волевиявлення сторін щодо визначення варіанту поділу будинковолодіння, заявлені вимоги та докази, які були надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення із визначенням іншого розподілу між сторонами спірного будинковолодіння в натурі.

Разом з тим, згідно із нормами ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Висновком повторної судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що вартість будинковолодіння становить 329200 грн. Апеляційним судом при поділі майна в натурі вирішено виділити у власність позивачу ОСОБА_2 частину майна вартістю 259570,50 грн., а відповідачу - вартістю 231276,50 грн.

Як видно із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 сплачено в дохід держави 640 грн. судового збору, а відповідачем ОСОБА_3 сплачено 1580,12 грн. Отже, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», виходячи з вартості майна, в дохід держави з позивача слід стягнути 1955,71 грн ( 2595,71 грн - 640 грн), а з відповідача - 732,65 грн (2312,77 грн- 1580,12 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Виділити у власність ОСОБА_2 в натурі 53/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в с. Суськ Ківерцівського району Волинської області, а саме:

приміщення 1-1 коридор площею 4,9 кв.м.;

приміщення 1-2 кладова площею 3,3 кв.м.;

приміщення 1-3 ванна площею 4,2 кв.м.;

приміщення 1-4 коридор площею 6,2 кв.м;

приміщення 1-5 кімната площею 12,1 кв.м.;

приміщення 1-6 кімната площею 25,1 кв.м.;

1/2 хліва (В-1) (північна частина);

сарай (Г-1);

навіс (Д-1);

ганок (а-1), а всього вартістю 259570 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят) грн. 50 грн;

виділити у власність ОСОБА_3 в натурі 47/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 в с. Суськ Ківерцівського району Волинської області, а саме:

приміщення 1-7 кімната площею 16,3 кв.м.;

приміщення 1-8 кімната площею 12,5 кв.м.;

приміщення 1-9 кухня площею 8,7 кв.м.;

літня кухня (Б-1);

1/2 хліва (В-1) (південна частина), а всього вартістю 231276 (двісті тридцять одна тисяча двісті сімдесят шість) грн. 50 грн,

згідно варіанту поділу №2 за висновком №9 повторної судової інженерно-технічної експертизи від 02 травня 2018 року.

Провести такі перепланування (ремонтно-будівельні роботи) в будинковолодінні кожним із власників часток відповідно до запропонованого варіанту поділу будинковолодіння №2:

ОСОБА_3:

-ліквідувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-9, 1-4 та 1-8;

-влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-8 та 1-9;

-влаштувати на місці віконного прорізу вхідний дверний проріз в приміщення 1-8;

-розділити хлів (В-1) внутрішньою перегородкою навпіл.

ОСОБА_2:

-реконструювати приміщення 1-5 під кухню;

- розділити приміщення 1-4 перегородкою навпіл;

-влаштувати тамбур та ванну.

Сторонам у справі розробити проект та виконати інженерне забезпечення (електропостачання, водопостачання, газопостачання, каналізація та інше) кожної квартири відповідно до діючих норм і правил, технічних умов експлуатуючих організацій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 14147 (чотирнадцять тисяч сто сорок сім) грн. різниці вартості ідеальних часток майна

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_2 1955 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 71 коп та з ОСОБА_3 732(сімсот тридцять дві) грн. 65 коп судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді