Справа № 496/2871/18
Провадження № 2/496/1444/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

представника позивачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визначення частки у спільній сумісній власності, визнання права власності на ? частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить:

-встановити факт її сумісного проживання з ОСОБА_6 однією сім'єю з 1976 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 - до дня його смерті;

-визнати спільною сумісною власністю її та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, домоволодіння АДРЕСА_1;

-встановити факт, що частки у майні, спільно набутому за час проживання однією сім'єюміж нею та ОСОБА_6 - є рівними, тобто по ? частині кожному;

-визнати за нею право власності на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з літ. «А»: 1 - прихожі площею 9,9 кв.м; 2 - веранди площею 11,3 кв.м; 3 - житлової кімнати площею 20,7 кв.м; 4 - коридору площею 4,6 кв.м; 5 - житлової кімнати площею 6,5 кв.м; 6 - житлової кімнати площею 16,7 кв.м; 7 - кухні площею 23,5 кв.м; 8 - бані площею 3,0 кв.м; 9 - ванни площею 3,6 кв.м; 10 - вбиральні площею 1,2 кв.м; 11 - коридору площею 1,1 кв.м; 12 - веранди площею 19,0 кв.м; загальною площею 121,10 кв.м, житловою площею 43,90 кв.м, та надвірних споруд: гараж літ. «Б», льох літ. «В», сараї літ. літ. «Г», «Д», «Е», вбиральня літ. «Ж», цистерна І, огорожа 1-4, розташоване на земельній ділянці площею 0,3581 га.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1. Позивачка звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про видачу свідоцтва про право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності та про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, але листами №1997/02-14 від 23.05.2018 року та №2065/02-14 від 29.05.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частину вказаного житлового будинку, так як відсутні докази сімейних відносин, а саме свідоцтво про шлюб між нею та ОСОБА_6 і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту сумісного проживання. Позивачка вказує, що з 1976 року і по день смерті ОСОБА_6 вони проживали однією сім'єю як чоловік та дружина. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_2, під час реєстрації народження якого ОСОБА_6 визнав себе батьком у встановленому законом порядку. Крім спільного сина, вона від першого шлюбу має сина ОСОБА_7, а ОСОБА_6 від першого шлюбу мав сина ОСОБА_8. За час спільного проживання вони продали свої квартири в м. Одесі і придбали дітям квартири: сину ОСОБА_8 в м. Севастополь, її сину ОСОБА_7 та спільному сину ОСОБА_9 в м. Одесі. 24.12.1990 року вони на спільні кошти для спільного проживання придбали житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. В той час, коли житловий фонд Іллінської сільської ради переходив на облік до БТІ, 24.12.2012 року ОСОБА_6 отримав на своє ім'я свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок. Позивачка зазначає, що вона з ОСОБА_6 постійно мешкали разом у вищезазначеному житловому будинку, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, сплачували комунальні платежі, проводили ремонти в будинку та благоустрій території біля будинку, мали спільні права та обов'язки, піклувались один про одного. Коли у 2016 року ОСОБА_6 захворів, вони проходили медичне обстеження та лікування в Одеській обласній клінічній лікарні, за спільні кошти сплачували за лікування. Крім цього, з 2006 року з ними мешкала онука ОСОБА_6 ОСОБА_3, батько якої ОСОБА_10 (син від першого шлюбу) помер ІНФОРМАЦІЯ_8, а над ОСОБА_3 було встановлено опіку з боку ОСОБА_6 ОСОБА_3 закінчила Іллінську ЗОШ, вступила до Одеського коледжу комп'ютерних технологій «Сервер», який закінчила на відмінно, вийшла заміж та наразі проживає в АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що вона (позивачка) проживала разом з ОСОБА_6 з 1976 року по день його смерті однією сім'єю, не оформивши подружні стосунки офіційно, вона позбавлена можливості одержати свідоцтво про право власності на належну їй частку нерухомого майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому пояснила, що з 1976 року і по день смерті ОСОБА_6 вони проживали однією сім'єю як чоловік та дружина в м. Одесі. 24.12.1990 року вони за спільні кошти придбали житловий будинок АДРЕСА_1, в якому весь час проживали разом, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільні права та обов'язки, як то ведеться у сім'ї. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок, однак у зв'язку з тим, що шлюб між ними не було зареєстровано, нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Крім того нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на ? частину житлового будинку, так як відсутні докази сімейних відносин, а саме свідоцтво про шлюб між нею та ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав. При цьому пояснив, що він разом з батьками з моменту народження проживали разом в м. Одесі. У 1990 року батьки придбали житловий будинок по АДРЕСА_1, де провели ремонт і переїхали проживати.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. При цьому пояснила, що позивачка періодично проживала з дідусем. Дідусь на власні кошти купив житловий будинок по АДРЕСА_1. На той час позивачка проживала в м. Одесі в своїй квартирі. Позивачка фактично переїхала проживати в с. Іллінку в 2008 році. У неї з позивачкою склались погані стосунки і вона з нею спілкувалась тільки заради дідуся.

Третя особа - державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. до судового засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про день слухання справи належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_6, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області 24.12.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав №36939981 від 24.12.2012 року (а.с.18, 19).

Позивачка звернулась до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про видачу свідоцтва про право власності на ? частку у праві спільної сумісної власності та про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, але листами №1997/02-14 від 23.05.2018 року та №2065/02-14 від 29.05.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частину вказаного житлового будинку, так як відсутні докази сімейних відносин та свідоцтва про шлюб між нею та ОСОБА_6 і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту сумісного проживання (а.с.15, 16).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є його син ОСОБА_2, а спадкоємицею за правом представлення - його онука ОСОБА_3, які також подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 вбачається, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно акту, складеного депутатом Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області Вєкшиною В.О. 21.06.2018 року у присутності сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 оселились в будинку АДРЕСА_1 в кінці 1990 року після придбання будинку у ОСОБА_14 У цих шлюбних відносинах у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого подружжя виховувало разом. Син ОСОБА_9 навчався за місцем проживання сім'ї в Іллінській середній школі. Подружжя вело спільне господарство, сумісно робили ремонт та проводили різні роботи по благоустрою житла, тримали худобу та птицю. В будинку присутні особисті речі ОСОБА_1 та ОСОБА_6, сімейні фотографії та інші речі спільного вжитку. ОСОБА_1 після смерті чоловіка продовжує мешкати у вказаному будинку (а.с.32).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що дійсно ОСОБА_1 постійно проживала разом як жінка та чоловік з ОСОБА_6 однією сім'єю з того часу, як купили будинок в с. Іллінка і по день смерті останнього, вони були пов'язані спільним побутом, коли ОСОБА_6 захворів позивачка доглядала за ним, а після його смерті вона займалася його похованням, зараз продовжує проживати у будинку.

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 також підтверджується сімейними фотографіями, на яких вони зафіксовані в різні роки життя (а.с.43-44), копіями розрахункових книжок, квитанцій про оплату комунальних послуг, страхових свідоцтв (а.с.38-42) та медичної документації ОСОБА_6 (а.с.34-35), які надані позивачкою.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідачки ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 періодично проживала разом з її дідусем ОСОБА_6 та знаходилась з нею у поганих стосунках, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Іллінської сільської ради Біляївського району Одеської області №6 від 31.08.2006 року ОСОБА_6 було призначено піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та за останньою закріплено право на проживання на час перебування під піклуванням за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання піклувальника (а.с.33).

Згідно довідки Іллінської ЗОШ І-ІІІ ступенів №352 від 06.11.2018 року, ОСОБА_3, 1989 р.н., навчалась в Іллінській середній школі з 1-го по 9 клас. Проживала в сім'ї ОСОБА_6, який був її опікуном. Громадянка ОСОБА_1 була його цивільною дружиною і проживала разом з ними. В сім'ї до ОСОБА_3 ставились добре - це було видно з того, що дівчинка завжди приходила до школи охайна, в доброму настрої. Вчилася добре, завжди виконувала всі домашні завдання, брала активну учать в житті класу і школи. ОСОБА_1 приходила на класні та загальношкільні батьківські збори, цікавилась її навчанням, поведінкою у класі та в школі і підтримувала тісний контакт із класним керівником та адміністрацією школи.

Після школи ОСОБА_3 вступила до Одеського коледжу комп'ютерних технологій «Сервер» на контракт, який з коледжем укладала ОСОБА_1, про що свідчить копія контракту.

З довідки Одеського коледжу комп'ютерних технологій «Сервер» №208 від 29.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, 1989 р.н. навчалась в Приватному вищому навчальному закладі «Одеський коледж комп'ютерних технологій «Сервер» з 01.09.2006 року по 30.06.2009 рік за спеціальністю 5.050170 «економіка підприємства» на контрактній основі. Проживала в сім'ї ОСОБА_6, який був її опікуном. Контракт на навчання студентки ОСОБА_3 укладався із громадянкою ОСОБА_1, яка була відповідальна за навчання студентки. ОСОБА_3 відвідувала всі заняття, виконувала домашні завдання, вчилась на відмінно, отримала диплом з відзнакою. ОСОБА_1 відвідувала батьківські збори, цікавилась успішністю студентки, її поведінкою в коледжі, підтримувала тісний контакт з адміністрацією коледжу.

Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що позивачка приймала участь у житті ОСОБА_3 - онуки ОСОБА_3, а отже була обізнана про їх життя та перебувала з ними у близьких стосунках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю з 1976 року і до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_7, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали спільні права та обов'язки, а тому є підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім'єю разом з ОСОБА_6

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іллінської сільської ради 24.12.1990 року та зареєстрованого в реєстрі за №68, ОСОБА_14 продала, а ОСОБА_6 купив житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм, літньою кухнею, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Іллінської сільської радиБіляївського району Одеської області «Про припинення права користування земельною ділянкою і виділення земельної ділянки мешканцям Іллінської сільської ради»№9 від 06.12.1990 року, за гр-кою ОСОБА_14 було припинено право користування земельною ділянкою площею 0,36 га в АДРЕСА_1 у зв'язку з купівлею житлового будинку. Надано земельну ділянку площею 0,36 га в АДРЕСА_1 ОСОБА_6 у зв'язку з придбанням ним житлового будинку (а.с.28).

На підставі рішення виконавчого комітету Іллінської сільської радиБіляївського району Одеської області №72 від 18.12.2012 року, ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Іллінської сільської радиБіляївського району Одеської області 24.12.1990 року на житловий будинок з надвірними спорудами: гаражем, льохом, трьома сараями, вбиральнею, цистерною та огорожею, розташований по АДРЕСА_1, яке зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 24.12.2012 року номер запису 395 в книзі 166-ж-8, а також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.18, 19, 20-21).

Згідно довідки Іллінської сільської радиБіляївського району Одеської області №348/02-19 від 29.05.2018 року, в користуванні у ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та проживав АДРЕСА_1, знаходилась земельна ділянка площею 0,3581 згідно запису погосподарської книги №5, стор. 5, особистий рахунок НОМЕР_3. Державний акт про право власності на земельну ділянку не видавався (а.с.31).

З технічного паспорту, виготовленого 18.06.2018 року КП «Одеське обласне архітектурно планувальне бюро» вбачається, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, збудований у 1959 році та має надвірні споруди: гараж, льох, три сараї, вбиральню, цистерну та огорожу (а.с.22-27).

Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У відповідності до ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

В правових позиціях постанови Верховного Суду України від 08 червня 2016 року № 6-2253цс15 визначено, що за правилами статті 74 СК України (у редакції, чинній до 16 січня

2007 року) якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Отже, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Частинами 1, 2 ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням встановлених судом обставин, які підтверджуються належними і допустимим доказами, суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 було придбано ОСОБА_6 у період його перебування з позивачкою у фактичних шлюбних відносинах, отже вказаний житловий будинок являється спільним сумісним майном, набутим за час проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Посилання відповідачки ОСОБА_3 на те, що спірний житловий будинок її дідусь придбав за свої власні кошти суд до уваги не приймає, оскільки відповідних доказів суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим встановити факт того, що частки у спільно набутому майні за час проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, є рівними та складають по ? частині, а також визнати за позивачкою право власності на ? частину житлового будинкуз надвірними спорудами: гаражем, льохом, трьома сараями, вбиральнею, цистерною та огорожею, розташованого по АДРЕСА_1, з огляду на що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 328, 368 ЦК України, ст. ст. 3, 60, 74 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визначення частки у спільній сумісній власності, визнання права власності на ? частки житлового будинку - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю з 1976 року ОСОБА_1 з ОСОБА_6 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 житловий будинок АДРЕСА_1з надвірними спорудами: гаражем, льохом, трьома сараями, вбиральнею, цистерною та огорожею, що розташований на земельній ділянці площею 0,3581 га.

Встановити факт, що частки у спільно набутому майні за час проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, є рівними та складають по ? частині.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, загальною площею 121,10 кв.м, житловою площею 43,90 кв.м, з надвірними спорудами: гаражем, льохом, трьома сараями, вбиральнею, цистерною та огорожею, що розташований на земельній ділянці площею 0,3581 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2018 рок у.

Суддя Л.О. Пендюра