Дата документу 21.12.2018 Справа № 316/2772/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 316/2772/15 Головуючий у 1-й інстанції: Капустинський М.В.
Пр. №22-ц/807/1396/18 Головуючий суддя - доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський УДМС в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року (а.с. 25-26) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, 30.11.2018 року (а.с. 35-46) ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

В силу вимог ст. 358 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повноного тексту судового рішення.

Проте, відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 1 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 у цій справі оскаржується рішення суду, ухвалене у судовому засіданні 26.01.2016 року. При цьому, також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 була особисто присутня у даному судовому засіданні 26.01.2016 року під час проголошення судом першої інстанції судового рішення (вступної та резолютивної частин) у цій справі, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 24) та звукозаписом останнього, які містяться у матеріалах цієї справи.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Проте, апеляційну скаргу скаржник подала до суду першої інстанції лише 30.11.2018 року (а.с. 35-40), тобто із пропуском 10-денного строку на її подачу понад на 2 (два) роки.

ОСОБА_1 разом із апеляційною скаргою подала заяву про поновлення їй строку (а.с. 43-45) на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, яке обґрунтовує тим, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено з поважних причин, оскільки вона була присутня у судовому засіданні 26 січня 2016 року, але не була присутня при проголошенні рішення, копію повного тексту оскаржуваного рішення не отримувала.

У листопаді 2018 року вона звернулась до Сектору реєстрації з приводу надання довідки з місця проживання та з'ясувала, що її знято з обліку за місцем проживання на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року у цій справі. ОСОБА_1 відразу звернулась за отриманням правової допомоги, та їй було зазначено про те, що необхідно отримати рішення по справі.

26 листопада 2018 року її представник за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про надання можливості ознайомлення із матеріалами цієї справи та отримання повного тексту оскаржуємого рішення.

Повний текст оскаржуємого рішення суду першої інстанції скаржник отримала через свого представника 27 листопада 2018 року, про що мається відмітка в матеріалах цієї справи.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. 126 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 73 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. 127 ЦПК України в редакції, чинній з 14.12.2017 року, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та є необґрунтованими.

Із матеріалів справи вбачається, що копія повного тексту оскаржуємого рішення судом першої інстанції направлялась у цій справі лише учаснику цієї справи (третій особі Енергодарському УДМС в Запорізькій області), який не був присутнім у судовому засіданні (супровідний лист а.с. 27) в силу вимог ст. 222 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року.

Надсилати копію рішення у цій справі ОСОБА_1, яка була присутня при проголошенні вступної та резолютивної частин останнього, суд першої інстанції не повинен був в силу ст. 222 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року.

Оскільки, копія повного судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення лише особам, які не були присутні у судовому засіданні 26.01.2016 року, а відповідач ОСОБА_1 була присутня у судовому засіданні 26.01.2016 року, позовні вимоги не визнавала, однак підтвердила той факт, що у квартирі дійсно не проживала більше року, комунальні послуги не сплачувала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, про що також прямо зазначено в самому тексті оскаржуємого рішенні суду першої інстанції у цій справі (а.с. 26).

Матеріали цієї справи дійсно не містять доказів отримання копії повного тексту рішення ОСОБА_1 до 16.11.2018 року.

Проте, відповідачу ОСОБА_1 ще з 26.01.2016 року було відомо про наявність оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі та зміст резолютивної частині цього рішення, оскільки остання була присутня при проголошенні вступної та резолютивної частин рішення судом першої інстанції у судовому засіданні у цій справі 26.01.2016 року, що підтверджується журналом (а.с.24) та звукозаписом судового засідання, наявними у матеріалах цієї справи, на які відповідач ОСОБА_1 зауважень не подавала, та останні не були предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі; належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні; змістом оскаржуємого тексту рішення (а.с.26), що також визнала ОСОБА_1 у подальшому у своїй заяві про поновлення строків на апеляційне провадження від 17.12.2018 року з інших підстав (а.с.53-59), яка була подана нею апеляційному суду на виконання вищезазначеної ухвали про залишення без руху її апеляційної скарги.

Належні допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Таким чином, з 26.01.2016 року, в разі, якщо ОСОБА_1 дійсно не отримувала від суду першої інстанції копії повного тексту оскаржуємого рішення у цій справі, то вона мала можливість отримати останню у суді першої інстанції у будь-якій час на підставі відповідної заяви з 26.01.2016 року та оскаржити рішення суду першої інстанції у цій справі у встановлений законом строк, а не чекати 2 (роки), поки це зробить за неї її представник, до якого вона звернулась лише у 2018 році.

Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (ст. 27 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, ст. 44 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

При вищевикладених обставинах, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами відповідача у цій справі, зокрема: своєчасно не скористався своїм правом на: отримання копії повного тексту оскаржуємого рішення суду першої інстанції, правову допомогу представника та подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про зміст резолютивної частини оскаржуємого рішення 26.01.2016 року, навіть, неотримання останньою копії оскаржуємого рішення, не виключало можливості своєчасної подачі останньою вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Строк десять днів на подачу апеляційної скарги для ОСОБА_1 почав збігати саме з 27.01.2016 року та збіг 05.02.2016 року.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 грудня 2018 року (а.с. 49-50) вищезазначені скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнано неповажними, зазначена апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, скаржнику надано строк

- десять днів з моменту отримання копії ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року у цій справі, в межах строку, встановленого судом.

ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції було попереджено, що у разі неусунення вищезазначених недоліків її вищезазначеної апеляційної скарги у встановлений строк, будуть застосовані відповідні правові наслідки.

У встановлений судом строк ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с. 53-59), в якій інших причин для поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначала, наполягала лише на тому, що відповідач ОСОБА_1 копію повного тексту оскаржуваного рішення не отримувала. Остання була присутня у судовому засіданні, але повне судове рішення не було вручено як у день його складання, так і в наступному до часу звернення до суду із заявою про видачу копії рішення та ознайомлення з матеріалами справи. Останні, навіть не містять посилання на те, що на її адресу висилався повний текст рішення, оскільки її представник ознайомилась із матеріалами цієї справи та зняла її фотокопії. В матеріалах справи знаходиться лист про направлення рішення лише третій особі.

При вищевикладених обставинах, доводи заяви відповідача про поновлення їй строку на апеляційне оскарження з інших підстав (а.с. 53-59) фактично дублюють доводи первісної заяви відповідача про поновлення їй строку на апеляційне оскарження у цій справі, за виключенням вже визнання останньою факту її присутності при проголошенні судом першої інстанції вступної та резолютивної частин оскаржуємого рішення у цій справі, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України, та спростовуються вищезазначеними матеріалами цієї справи.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 не усунула вищезазначених недоліків апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк, зокрема не подала до апеляційного суду заяви із зазначенням саме інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки, ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу вимог ст. 358 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ст. 357 ч. 6 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При вищевикладених обставинах та беручі до уваги, що встановлений апеляційним судом строк збіг, відповідач ОСОБА_1 не надала суду заяви із зазначенням саме інших поважних причин про поновлення строку, окрім вищезазначених, а у вищезазначеній заяві ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі зазначені обставини для поновлення строку, визнані апеляційним судом неповажними, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі слід відмовити, а також слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі.

Керуючись ст. ст. 72-73, 294 ч. 2, 297 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. ст. 357 ч. 6, 358 ч. 1 п. 4, ч. 2, 381 ч. 2, п. 13 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 січня 2016 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ст. 358 ч. 4 ЦПК України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 21 грудня 2018 року.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар