Справа № 727/1815/18
Провадження № 2/727/705/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виступає Орган опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ПозивачкаОСОБА_1 звернулась до суду, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачки виступає Орган опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 20.11.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син ОСОБА_3.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.09.2016 року шлюб між ними було розірвано та призначено аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 29 червня 2016 року.

Вказує, що починаючи з дати розлучення і до теперішнього часу відповідач жодного разу не зустрічався з сином, матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надавав і не надає, аліменти на утримання дитини не сплачує. Відповідач ухиляється від виховання сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від спілкування з ним, що є порушенням ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства».

Стверджує, що відповідач ОСОБА_2 жодного разу не привітав сина з днем народження, не подарував йому навіть іграшки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини, не цікавиться життям сина, не відвідує його ні вдома, ні в Неполоковецькому дитячому дошкільному навчальному закладі. Відповідач не забезпечує сина необхідним медичним доглядом, не турбується про стан його здоров'я, не відвідує дитину під час хвороби, не оплачує рахунки медичних закладів.

Позивачка звертає увагу суду на те, що син ОСОБА_4 фактично позбавлений піклування батька, оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, син проживає з нею, перебуває на повному її утриманні та вихованні, вона забезпечує сина харчуванням, одягом та всім необхідним, створює для дитини належні умови для проживання та всебічного розвитку.

Вказує, що 09.02.2018 року органом опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На основі викладеного позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи міститься нотаріально-посвідчена заява відповідача ОСОБА_2 від 16.01.2018 року, в якій він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та просить розглядати справу в його відсутності (а.с.27).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області в судове засідання не з'явився, однак від них до суду надійшло клопотання, згідно якого просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги залишають на розсуд суду та при винесенні рішення просять врахувати інтереси малолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували з 20.11.2014 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується довідкою Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області №77 від 21.02.2018 року (а.с.11).

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.09.2016 року (а.с.12) шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 29 червня 2016 року.

Після розірвання шлюбу, син сторін ОСОБА_3 залишився проживати разом з позивачкою ОСОБА_1, що підтверджується довідками Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області №277 від 20.02.2018 року та №278 від 20.02.2018 року (а.с.8-9).

Як вбачається з довідки розрахунку про нараховані та несплачені аліменти №89 від 16.02.2018 року, яка видана Першим відділом Державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.15), відповідач ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_4, заборгованість з 29.06.2016 року по січень 2018 року становить суму 28600 грн.

Відповідно до довідок Неполоковецького дошкільного закладу №96 та №97 від 08.02.2018 року (а.с.16-17), син сторін ОСОБА_3 з 2017 року відвідує ДНЗ, бере активну участь у дитячих ранках та розвагах. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 Батько ОСОБА_4 не відвідував сина в дитячому закладі жодного разу.

Згідно з актом обстеження соціально-побутових умов від 18.01.2018 року (а.с.25), будинок, де проживає позивачка ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_4, цегляний двохповерховий зі зручностями, в наявності є необхідні речі домашнього вжитку. Кожен член сім'ї забезпечений окремою кімнатою. У дитини є всі необхідні речі, іграшки, одяг. На даний час ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-ьох років. Зі слів родичів та сусідів дитина отримує постійний догляд від матері, батько дитини з сином не спілкується та не бачиться з листопада 2015 року і по даний час.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 участі в утриманні та вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям сина, не відвідує його вдома та в дошкільному навчальному закладі.

Як вбачається з нотаріально-посвідченої заяви відповідача ОСОБА_2 від 16.01.2018 року (а.с.27), він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 у зв'язку з тим, що він не має можливості приймати участь у вихованні сина та забезпечити його матеріально.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України чітко визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно п.п. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою умовою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У відповідності до висновку органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області від 09.02.2018 року за № 1.01-20/7-45 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.26) прийнято рішення про надання до суду висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 - батька малолітнього ОСОБА_3

Таким чином, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виконання батьківських обов'язків, свідомого їх нехтування відповідачем ОСОБА_2 щодо виховання малолітнього сина.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, суд враховує той факт, що відповідач тривалий час не підтримує з дитиною стосунки, матеріально не утримує сина і не бере участь у його навчанні та вихованні, а також подав нотаріально-посвідчену заяву, в якій не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, а також висновку органу опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150, 157, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Винести заочне рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача виступає Орган опіки та піклування Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд міста Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ: