Справа № 713/1477/18
Провадження №2/713/579/18
РІШЕННЯ

іменем України

11.12.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження сільськогосподарських культур, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження сільськогосподарських культур до ОСОБА_3 В позові посилається на те, що є власником земельної ділянки, площею 0,25 га, що знаходиться в с.Виженка, вул.Судилівська, 4, Вижницького району Чернівецької області. Частину цієї земельної ділянки вона використовує під город для вирощування для власних потреб сільськогосподарських культур, зокрема: капусти, буряку червоного, цибулі, кукурудзи, квасолі (пішої та тичкової), картоплі, огірків та помідорів. Весною, 2018 року на власному городі висадила та посіяла сільськогосподарські культури. Однак, незважаючи на хороші види урожаю городини в цьому році, зібрати його повністю не вдасться, оскільки її сусід, ОСОБА_3, утримує отару овець за якою, чомусь, ним не здійснюється належний контроль, що призводить до того, що його вівці виходять на городи сусідів, у тому числі і її город, і знищують всі насадження. На її прохання та прохання сусідів належним чином доглядати свої вівці і не допускати пошкоджень ними городніх культур ОСОБА_3 повністю ігнорує, стверджуючи при цьому, що його вівці будуть ходити туди, куди їм заманеться, і ніхто не сміє цьому заважати. В черговий раз 26.06.2018 року отара овець, які належать ОСОБА_3, безконтрольно покинули межі свого господарства та вийшли на її город, та перебуваючи на городі, всупереч її на те волі, пошкодили ряд сільськогосподарських культур. З приводу цього вона звернулася із заявою до ОСОБА_4 ОТГ Чернівецької області, до складу якої входить с.Виженка Вижницького району Чернівецької області. ОСОБА_4 міської ради Чернівецької області від 05.07.2018 року за №02- 21/1070 повідомляється, що на її звернення від 26.06.2018 року працівниками КУП "Комунальник" ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6 та посадовою особою міської ради в.о. старости с.Виженка ОСОБА_7 було проведено огляд її господарства (городу). В ході обстеження встановлено, що на її земельній ділянці та земельних ділянках сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9 отарою овець, які належать ОСОБА_3 було пошкоджено ряд сільськогосподарських культур, у звязку з чим було складено акт обстеження даних господарств (городів) та встановлено суму збитків. Згідно акту обстеження її господарства (городу), що в с.Виженка Вижницького району Чернівецької області, складеного комісією ОСОБА_4 міської ради Чернівецької області 03.07.2018 року, було встановлено, що на її земельній ділянці отарою овець, які належать ОСОБА_3 та які безконтрольно вийшли за межі свого господарства, було пошкоджено ряд сільськогосподарських культур, а саме: кущі капусти 45,00 шт., буряк червоний 30,00 кг., цибуля 10,00 кг., кукурудза 15,00 шт., квасоля (піша) 30,00 кущів, квасоля (тичкова) 40,00 кущів. Сума завданих збитків станом на 26.06.2018 року, згідно довідок наданих відділом економіки ОСОБА_4 міської ради, становить 4730,00 грн. Добровільно відшкодувати заподіяну їй шкоду ОСОБА_3 категорично відмовляється, що і обумовило необхідність у зверненні до суду із даним позовом. Для надання правничої допомоги нею було найнято адвоката, за послуги якого сплатила 2000,00 грн.

Посилаючись на ст.ст.11, 15, 16, 22, 1166 ЦК України, ст.ст.152, 156, 158 ЗК України, ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», пп.7, 16, 25 Постанови ПВС України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь 4730,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди, 2000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу та 704,80 грн. судового збору.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 заявлений позов підтримала, посилалась на обставини викладені у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Підтримала відповідь на відзив відповідача, у якому зазначила, що відзив ОСОБА_3 на її позов є не лише доказом зловживання ним, як відповідачем, своїми цивільними правами, але й намаганням останнього уникнути цивільної відповідальності за заподіяну їй майнову шкоду. Її позов до ОСОБА_3 є повністю обґрунтованим та таким, що підлягає до повного задоволення, позаяк докази, на які вона покликається, переконливо підтверджують факт заподіяння їй шкоди вівцями ОСОБА_3, а також наявність його вини у заподіянні цієї шкоди. Не заслуговує уваги твердження відповідача у відзиві на те, що причиною заподіяння шкоди могло бути те, що її город не обгороджено, позаяк обов'язок здійснювати належний контроль за своїми вівцями, у тому числі не допускати їх проникнення на чужі городи лежить саме на ньому. Також немає жодних підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 Посилання відповідача у відзиві на це, є переконливим доказом визнання ним її позову про відшкодування майнової шкоди, адже прохати про зменшення розміру відшкодування шкоди може лише заподіювач такої шкоди. На підтвердження надання їй правничої допомоги надала договір про її надання, а квитанція приєднана до позову.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_10 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, надав відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги заперечує у повному обсязі. Матеріали позову не містять належних та допустимих доказів того, що шкода сільськогосподарським культурам (городині) завдана саме вівцями (у матеріалах справи відсутні докази того, що городину пошкодили саме вівці. На підставі чого комісія прийшла до висновку, що городину пошкодили вівці? (У позові зазначено, що вівці пошкодили городину 26.06.2018 року, а акт складено лише 03.07.2018 року. Тож члени комісії 26.06.2018 року не бачили вівці на земельній ділянці позивача)), якщо шкода завдана вівцями, то вівці належать саме йому (жодним чином не встановлено, що саме його вівці пошкодили городину); розмір шкоди становить саме таку суму (розмір шкоди визначений в акті від 03.07.2018 року, який ніким не затверджений. Розмір шкоди, який визначено в акті, як зазначено в самому акті визначався на підставі довідок відділу економіки ОСОБА_4 міської ради, які ніким не підписані. З акту слідує, що його не складали спеціалісти у галузі сільського господарства); врожайність могла б бути саме такою тощо (у матеріалах справи відсутній жодний доказ того, що саме така врожайність сільськогосподарських культур могла бути на території с.Виженка у 2018 році. У акті зазначено, що пошкоджені сільськогосподарські культури, кількість яких порахована поштучно та на вагу, а врожайність розраховується з одиниці площі (це стосується капусти, буряка червоного, цибулі, кукурудзи, квасолі)). Разом з тим, не зрозумілим залишається яким чином розраховувалися врожайність, вартість сільськогосподарських культур і звідки взялися ціни і кілограми. Таким чином позивачу, окрім того, що необхідно довести, що саме вівці пошкодили посів, що то були саме його вівці, ще необхідно довести за допомогою належних допустимих доказів, яка ринкова вартість пошкоджених сільськогосподарських культур, середня врожайність сільськогосподарської культури. Позивачу по кожній позиції необхідно довести площу пошкодження, врожайність, витрати на вирощування. Позивачем не доведено вказаних вище обставин та не надано доказів передбачених чинним законодавством. Земельна ділянка позивача не огороджена, що і стало можливою причиною пошкодження сільськогосподарських культур невідомими тваринами. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від установленого ним матеріального становища цієї особи з обов'язковим наведенням мотивів прийнятого рішення, крім випадків, коли шкоду завдано вчиненням злочину. Що стосується витрат на правову допомогу, то позивачем не додано належних та допустимих доказів здійснення таких витрат. Адже до позову не додано договір, акт виконаних робіт (наданих послуг) та/або інших доказів, які б підтверджували витрати на правничу допомогу. Просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заявлений позов не визнав, підтримав заперечення відповідача на відповідь на відзив на позов позивача, у якому зазначив, що позивачем не надано докази з Єдиного державного реєстру тварин про те, що у нього у власності є будь-які тварини, у т.ч. і вівці. Згідно даних книг погосподарського обліку у його господарстві вівці відсутні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 03.07.2018 року була у складі комісії від ОСОБА_4 міської ради для обстеження земельної ділянки ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувала на земельній ділянці останньої та зафіксувала пошкодження сільськогосподарських насаджень вівцями. Отару овець на городі не бачила, але бачила, що пошкоджені сільськогосподарські культури. Розмір шкоди не розраховувала. Зі слів ОСОБА_2 їй стало відомо, що отара овець, яка належить ОСОБА_3 пошкодила її насадження. За наслідком обстеження, підписала акт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що є старостою с. Виженка ОСОБА_4 міської ради. Жителі вул.Судилівська постійно скаржаться йому, що вівці, які належать ОСОБА_3 пошкоджують їм городнину. Вся худоба записується зі слів, на початку року здійснюється перепис. До ОСОБА_11 він приходив на її звернення та був участковий. У червні при Вижницкій міській раді була створена комісія, якою було встановлено, що у господарстві ОСОБА_2 пошкоджено город, він був присутній під час огляду, разом з представниками КУП «Комунальник» та ОСОБА_4 міської ради, підписав акт. Комісія була створена за розпорядженням голови ОСОБА_4 міської ради. Акт, що був ними складений передано у відділ економіки, вони перераховували все, що пошкоджено та записували у акт. Вівці належать ОСОБА_3, останній проживав та проживає разом з дружиною ОСОБА_12

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_2 ОСОБА_8 бачила, що у господарстві ОСОБА_2 були вівці, які зайшли на город і там випасались. Земельна ділянка огороджена колючим дротом, на дротах була шерсть овець. Зазначила, що проживає біля ОСОБА_2 протягом шести років, вівці, які належать ОСОБА_3 постійно ходять на їхні городи випасатись. ОСОБА_3 сам розпутує сітку та пускає вівців на їхні городи, щоб вони випасались, робить людям збитки. ОСОБА_8 бачила, що все на городі було погризено і були сліди від вівців.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що проживає по сусідству на вулиці Судилівська. Все життя вони жили дружно, однак коли у них на вулиці почав проживати ОСОБА_3, останній почав з них знущатись. На їхні присадибні ділянки пускає вівців, які йому належать випасатись, і вони пошкоджують городнину. У червні 2018 року вівці пошкодили буряки, квасолю. Там були вівці ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що є директором КУП «Комунальник» ОСОБА_4 міської ради. ОСОБА_8 була включена до складу комісії міської ради для обстеження земельної ділянки ОСОБА_2 ОСОБА_8 не була на виїзді, тільки підписала акт. На земельній ділянці ОСОБА_2 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які сказали їй, що перераховували пошкоджені сільськогосподарські культури. Комісія встановила, що була пошкоджена земельна ділянка ОСОБА_2

Суд, заслухавши позивачку ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_1, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_13, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2, є дружиною власника земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходиться в с.Виженка, вул.Судилівська, 4, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення 1-8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №814147, виданого 08 жовтня 2009 року ОСОБА_14 на підставі рішення №128 15 сесії 5 скликання від 27.1.2008 року Виженської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32.

З відповіді ОСОБА_4 міської ради №02-21/1070 від 05.07.2018 року вбачається, що на звернення ОСОБА_2 від 26.06.2018 року повідомлено, що працівниками КУП «Комунальник» ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6 та посадовою особою в.о. старости с.Виженка ОСОБА_7 було проведено огляд господарств (городів) ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в ході якого встановлено, що на їх земельних ділянках вівцями, які належать ОСОБА_3 було пошкоджено ряд сільськогосподарських культур. У зв'язку з чим складено акт обстеження даних господарств (городів) та встановлено суму збитків.

З акту обстеження господарства (городу) ОСОБА_2 в с.Виженка від 03.07.2018 року вбачається, що директором КУП «Комунальник» ОСОБА_13 спільно з в.о. старости с. Виженка ОСОБА_7, працівниками КУП «Комунальник» ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було проведено огляд господарства (городу) жительки с.Виженка ОСОБА_2, в ході якого було встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_2 отарою овець, які належать ОСОБА_3 та які безконтрольно вийшли за межі свого господарства, було пошкоджено ряд сільськогосподарських культур, а саме: кущі капусти 45,00 шт., буряк червоний 30,00 кг., цибуля 10,00 кг., кукурудза 15,00 шт., квасоля (піша) 30,00 кущів, квасоля (тичкова) 40,00 кущів. Сума завданих збитків станом на 26.06.2018 року згідно довідок, наданих відділом економіки ОСОБА_4 міської ради становить 4730,00 грн. (розрахунок додається). Акт підписаний директором КУП «Комунальник» ОСОБА_13, в.о. старости с. Виженка ОСОБА_7, працівниками КУП «Комунальник» ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З копії розрахунку збитків, який є додатком до акту обстеження господарства (городу) ОСОБА_2 в с.Виженка від 03.07.2018 року вбачається, що всього завдано збитків ОСОБА_2 на загальну суму 4730,00 грн., з яких: капуста 45,00 штук (90 кг х 10,00 грн. = 900,00 грн.); буряк столовий 30,00 кг. (30 кг. х 15,00 грн. = 450,00 грн.); цибуля 10,00 кг. (10,00 кг. х 10,00 грн. = 100,00 грн.); кукурудза 15,00 штук (45,00 кг. х 4,00 грн. = 180,00 грн.); квасоля піша 30,00 кущів (60,00 кг. х 20,00 грн. = 1500,00 грн.); квасоля тична 40 кущів (80,00 х 20 грн. = 1600,00 грн.).

Позивачкою ОСОБА_2 надано відповідь начальника Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області №7681/123/48/01/2018 від 22.10.2018 року на адвокатський запит, з якого вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Вижницького ВП із заявами (повідомленнями), які зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вижницького ВП стосовно того, що на її земельній ділянці (городі) випасаються вівці, які належать ОСОБА_3, рекомендовано звернутися в суд у цивільно-правовому порядку, що підтверджується копією відповіді та висновки за результатами перевірки за зверненнями ОСОБА_2 ЖЄО №830 від 29.03.2016 року; ЖЄО №875 від 18.03.2017 року; ЖЄО №1281 від 23.04.2017 року; ЖЄО №1979 від 16.06.2018 року; ЖЄО №285 від 26.06.2018 року.

На спростування позовних вимог та на підтвердження заперечень проти позову представником відповідача надано копію листа ОСОБА_4 міської ради Вижницького району Чернівецької області №248 від 27.09.2018 року, з якого вбачається, що згідно даних погосподарської книги с. Виженка станом на 2018 рік в наявності у домогосподарстві за адресою с. Виженка, вул. Судилівська, 18, де зареєстрований ОСОБА_3 домашніх тварин, зокрема овець немає, вівці 20 штук та 2 кози, записані згідно погосподарської книги за адресою с. Виженка, вул. Судилівська, 20, у господарстві співмешканки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію листа ОСОБА_4 міської ради Вижницького району Чернівецької області №02-18/1543 від 28.09.2018 року, з якого вбачається, що представника відповідача ОСОБА_1 повідомлено про те, що в червні 2018 року було створено комісію для обстеження земельних ділянок жителів с. Виженка ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 У липні 2018 року було проведено огляд господарств (городів) ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та встановлено, що на земельних ділянках вказаних осіб отарою овець, які належать ОСОБА_3 було пошкоджено ряд сільськогосподарських культур. У зв'язку з чим складено акти обстежень даних господарств (городів) та встановлено суму збитків. Показники планової врожайності та планової собівартості на 2018 рік сільськогосподарських культур (картопля, капуста, кукурудза, перець, квасоля, буряк столовий, морква, цибуля, ягоди, календула, трава, троянда) розраховуються сектором агропромислового розвитку ОСОБА_4 районної державної адміністрації. Визначення збитків власникам землі здійснюється згідно Постанов КМУ від 19.04.1993 року №284 та від 15.02.2002 року №175.

Копію наказу директора КУП «Комунальник» ОСОБА_13 №30 від 27.06.2018 року «Про створення комісії», яким створено комісію для обстеження земельних ділянок жителів с. Виженка ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були пошкоджені отарою овець, власником яких є ОСОБА_3 Склад комісії: ОСОБА_13, ОСОБА_5 майстер ВКГ, ОСОБА_6 бухгалтер, ОСОБА_7 в.о. старости с. Виженка.

При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст.ст.22, 1166 ЦК України та на ст.ст.152, 156, 158 ЗК України, ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Згідно ч.1 ст.180 ЦК України, тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 322 ЦК України, визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» закріплено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав і інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Таким чином, відповідно до вимог статті 1166 ЦК України на позивача покладено обов'язок доказати наявність заподіяної йому шкоди та її розмір, а відповідач в даних правовідносинах може бути звільнений від цивільно-правової відповідальності лише при доведеності ним обставин, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди; протиправність дій заподіювача шкоди і його вина; причинний звязок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Вищевказана позиція Верховного Суду України, викладена у постановах Верховного Суду України від 14.02.2018 року по справі №621/2805/15-ц та від 18.04.2018 року по справі №612/217/15-ц.

Згідно до ст.152 ЗК України, зокрема, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування заподіяних збитків, а пунктом «д» ст.156 ЗК України передбачено відшкодування власникам землі та іншим землекористувачам збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 року №284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно з пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад, до складу яких включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до ст.156 ЗК України, ст.1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі.

Розмір шкоди, заподіяної пошкодженням посівів і насаджень при прокладенні шляхів, трубопроводів та проведенні розвідувальних, бурових, будівельних робіт, псуванням і забрудненням сільськогосподарських та інших земель, іншими порушеннями земельного законодавства, визначається з урахуванням витрат на відновлення родючості землі, а також доходів, які власник землі або землекористувач міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до приведення землі у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням, або до повернення самовільно зайнятої ділянки.

Зокрема, при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення. Якщо замість пошкоджених посівів землекористувач провів у тому ж сезоні повторний посів культур, відшкодуванню підлягають витрати на пересівання (вартість насіння, обробітку землі тощо).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані норми закону, кожна сторона обирає свій спосіб захисту, та повинна довести обставини, які мають значення для справи, на підставі належних та допустимих доказів. Суд при винесенні рішення бере до уваги кожен доказ окремо, та оцінює їх в сукупності з іншими доказами.

Враховуючи викладені вимоги закону позивачка ОСОБА_2 повинна подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду, а відповідач ОСОБА_3 повинен довести відсутність протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу.

На думку суду, позивачкою надано належні та допустимі докази стосовно завдання їй майнової шкоди, внаслідок бездіяльності відповідача ОСОБА_3, що полягає у неналежному догляді отари овець, яку він утримує і, яка знаходиться в причинному зв'язку із пошкодженням сільськогосподарських культур.

Відповідно до п.1, 2, 3 «Порядку ідентифікації та реєстрації овець і кіз», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №20 від 16.01.2018 року, цей Порядок встановлює вимоги до здійснення ідентифікації, реєстрації та переміщення овець і кіз. Цей Порядок є обовязковим для всіх юридичних і фізичних осіб, що займаються розведенням та утриманням овець і кіз, здійснюють їх продаж, забій, утилізацію, надають послуги зі штучного осіменіння та організовують виставки за участю овець і кіз. Ідентифікації та реєстрації підлягають усі вівці і кози, яких розводять або утримують на території України..

Пункт 1.5. Положення визначає поняття, що вживаються у ньому, та їх значення, зокрема, що тварина це будь-яка тварина виду овечих та кіз.

Відповідно до термінів, які вживаються у Законі України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин», утримувач - юридична або фізична особа, яка здійснює діяльність з утримання, розведення, продажу, переміщення, забою, утилізації, надання послуг зі штучного осіменіння тварин, організації виставок тварин на підставі повноважень, наданих їй власником тварин.

Посилання відповідача ОСОБА_3, що він не є власником овець, є неналежним відповідачем по даній справі, оскільки зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, спростовується довідкою ОСОБА_4 міської ради №248 від 27.09.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 фактично проживає зі своєю співмешканкою ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул. Судилівська, 20 в с. Виженка, де записані вівці 20 штук. Допитані судом свідки ОСОБА_9, ОСОБА_8 підтвердили факт, що вівці, які належать ОСОБА_3 зайшли на земельну ділянку ОСОБА_2 та пошкодили сільськогосподарські культури. Покази зазначених свідків у суду не викликають сумнівів у їх правдивості та достовірності, оскільки підтверджуються висновками Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області ЖЄО №830 від 29.03.2016 року; ЖЄО №875 від 18.03.2017 року; ЖЄО №1281 від 23.04.2017 року; ЖЄО №1979 від 16.06.2018 року; ЖЄО №285 від 26.06.2018 року, які є належними доказами, оскільки складені відповідно до ст.40 Конституції України, ст.15 ЗУ «Про звернення громадян», наказу МВС України від 10.10.2004 року №1177 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організацій, їх особистого прийому в системі МВС України», та затверджені начальником Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Відповідачем ОСОБА_3 та його представником на спростування показів свідків та підтвердження обставин, які підлягають встановленню в межах поданого позову, не надано та не долучено до матеріалів справи доказів, які б спростували вказані покази свідків.

Судом береться до уваги акт обстеження господарства (городу) ОСОБА_2 в с.Виженка від 03.07.2018 року, оформлений за результатами роботи комісії, затверджений органом, який її створив, оскільки у ньому зафіксовано факт настання шкоди та її розмір, що становить 4730,00 грн. Вказаний акт та розрахунок шкоди, який є додатком до акту відповідачем оскаржено та спростовано у інший спосіб в межах вирішення даного спору не було. Доказів неналежності та необґрунтованості вказаного розрахунку відповідачем та його представником не надано. Підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди судом не встановлено, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що земельна ділянка ОСОБА_2 не огороджена та в результаті цього настала вказана подія.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт завдання їй шкоди за участю отари овець, яку утримує відповідач ОСОБА_3, розмір завданої шкоди, а також те, що відповідач відповідно до ч.4 ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» зобов'язаний відшкодувати шкоду, а відповідачем ОСОБА_3 в свою чергу не доведено відсутності протиправності його поведінки, не спростовано докази позивача щодо розміру завданої шкоди, наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу. На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті пошкодження сільськогосподарських культур є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин суду надані:

копія договору про надання правової допомоги №16/07/1/2018/ц від 16.07.2018 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_2, згідно якого адвокат зобов'язався надавати правову допомогу у тому числі у підготовці позову про відшкодування заподіяної шкоди. Гонорар адвоката складає 2000,00 грн.;

квитанцію №23072018 від 23.07.2018 року, згідно якої адвокат ОСОБА_10 прийняв від ОСОБА_2 за надання правничої допомоги згідно договору №16/07/1/2018/ц від 16.07.2018 року в сумі 2000,00 грн.

Враховуючи складність справи та виконані адвокатом ОСОБА_10 роботи щодо збирання доказів по справі та представництву інтересів позивача у суді (кількість судових засідань, написання відповіді на відзив на позов) суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.16, 22, 180, 322, 1166 ЦК України, ч.4 ст.12 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», ст.ст.152, 156, 157 ЗК України, Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 року №284, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2, жительки с. Виженка, вул. Судилівська, 4, Вижницького району Чернівецької області, майнову шкоду, завдану в результаті пошкодження сільськогосподарських культур у розмірі 4730,00 (Чотири тисячі сімсот тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2, жительки с. Виженка, вул. Судилівська, 4, Вижницького району Чернівецької області, судові витрати, а саме, сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. та 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, всього в розмірі 2704 (Дві тисячі сімсот чотири) гривні 80 (Вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич