КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Справа № 361/6091/2017
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3514/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Сердинський В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

16 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Семенюк Т.А.

Суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, остання отримала кредит у розмірі 350о грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначив, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до умов кредитного договору позивачем виконано свої зобов'язання, надано кредит у розмірі встановленому договором, проте відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 31 серпня 2017 року складає 64981,91 гривень: 2601,92 гривень заборгованість за кредитом, 54670,36 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 4139,06 гривень заборгованість з пені та комісії за користування кредитом і штрафи: 500 гривень фіксована частина та 3070,57 гривень процентна складова.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути із ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 64981,91 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 січня 2013 року в розмірі 63 442 гривень 85 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов'язання за договором, при цьому зменшено розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції не вірно визначено суму заборгованості, залишок за кредитом становить 796 грн., крім того, зазначає, що позивачем пропущено строк спеціальної позовної давності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 8 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі.

Направлені на адресу відповідача копія ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року справу призначено до розгляду в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення сторін.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року (справа № 754/13763/15-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із

наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Враховуючи, що наведений вище правовий висновокколегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного судусуперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 1 жовтня 2018 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 19 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді