ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7281/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Петрик А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 борг у сумі 5100,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.03.2006 року близько 23.00 год. група осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за попередньою змовою вчинила розбійний напад, поєднаний з приникненням у квартиру позивача та жорстоко побили позивача. Нападники були затримані, але 17.03.2006 року органи Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві відмовили у порушенні кримінальної справи за відсутністю складу злочину.

Проте, ОСОБА_3 визнав свою вину та 18.03.2006 року зобов'язався відшкодувати позивачу шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, виплативши позивачу грошові кошти у сумі 5000,00 доларів США, про що написав власноручно розписку, однак своїх зобов'язань за вказаною розпискою не виконав.

Рішеннями Дарницького районного суду м.Києва від 28.06.2010 року та від 03.09.2015 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь борг у сумі 5100,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали у справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Cтаттею 77 ч.2 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею ст. 78 ч.2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2010 року, яке набрало законної сили позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 5100,00 гривень.

Вказаним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2010 року встановлено, що 10.03.2006 року близько 22.30 год. невідомі кинулись у квартиру АДРЕСА_1, яка належить позивачу, де разом з ним знаходився ОСОБА_7 Близько 23.00 год. у вказаній квартирі були вибиті вхідні двері нападниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які стали наносити удари битами, ногами, руками ОСОБА_2 та ОСОБА_8 15.03.2006 року позивач написав заяву про відмову в порушенні кримінальної справи. 17.03.2006 року Дільничний інспектор міліції Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ст. лейтенант Скворунський Ю.М. виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. 18.03.2006 року ОСОБА_3 зобов'язався відшкодувати йому 5000 доларів США, про що написав розписку.

Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 витрати на лікування в сумі 201,55 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 3000,00 гривень.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відомості про виконання вказаних рішень до суду надані не були.

Разом з тим суд зазначає, що в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 28.06.2010 року та від 03.09.2015 року, тоді як на доказ своїх позовних вимог позивач надав до суду рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22.06.2010 року та від 26.02.2015 року, тобто позовні вимоги позивача не доведено належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач у позові зазначає, що відповідачем ОСОБА_3 було власноручно складено письмову розписку, згідно якої відповідач зобов'язувався відшкодувати позивачу шкоду у сумі 5000,00 доларів США (що за ставкою НБУ станом на 03.09.2018 року становить 141 230,59 грн.), однак, своїх зобов'язань відповідач не виконав.

У той же час, у позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 5100,00 грн., однак вказана сума боргу позивачем ніяким чином не обгрунтована, крім того, як вбачається з рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22.06.2010 року з відповідача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 вже було стягнуто суму коштів у розмірі саме 5100,00 грн.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Зі змісту позову не можливо встановити які саме правовідносини виникли між сторонами: чи у зв'язку з невиконанням відповідачем судового рішення від 22.06.2010 року щодо стягнення з шкоди у сумі 5100,00 грн., чи у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за розпискою від 18.03.2006 року, оскільки жодна з вказаних обставин не обгрунтована та не доведена позивачем, у зв'язку з чим суд вважає, що позивачем обраний не правильний спосіб захисту своїх прав.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може вийти за межі позовних вимог і вирішити спір у спосіб, який не був обраний позивачем у справі, та який не був предметом дослідження в суді.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 81, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: