Справа № 473/957/18
РІШЕННЯ

іменем України

"14" травня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Прибужанівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, Відділ у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на Ѕ частину земельних ділянок, які розташовані в межах території Прибужанівської сільської ради Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,7703 га; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 1,0032 га; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,3100 га, які належали померлій згідно державного акту серія НОМЕР_4, який виданий Вознесенською райдержадміністрацією 15.02.2002 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач заначив, що він є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв оскільки проживав та був зареєстрований на момент смерті зі спадкодавцем, однак позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні оригінал правовстановлюючого документу.

Посилаючись на те, що на сьогоднішній день оформити правовстановлюючий документ на земельну ділянку неможливо у зв'язку зі смертю власника, позивач змушений реалізувати своє право на отримання спадщини в судовому порядку, тому просив визнати за ним право власності 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 29 березня 2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 23 квітня 2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування від Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області інформацію зі спадкового реєстру про наявність спадкоємців, заповітів та заведеної спадкової справи, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розгляд справи здійснювати без її участі.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Відділу у Вознесенському районі Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській областів судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей 04 грудня 2009 року складено відповідний актовий запис № 72.

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, 07 березня 2007 рок за реєстровим № 48, дублікат якого виданий секретарем виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, 30 липня 2015 року за реєстровим № 50, згідно якого заповідач ОСОБА_3 земельну ділянку, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_5 заповідала позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 в рівних частках.

В судовому зсіданні було встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка розташована в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 6,0835 га, та складається з 3-х земельних ділянок: земельна ділянка 1 кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,7703 га, земельна ділянка 2 кадастровий номер НОМЕР_2 площею 1,0032 га, земельна ділянка 3 кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,3100 га.

Вищевказані земельні ділянки належали ОСОБА_3 на підставі державного акту серія НОМЕР_4, який виданий Вознесенською райдержадміністрацією 15 травня 2002 року. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 512.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом та згідно ч.3,4 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з ним. (довідка виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради від 29 грудня 2017 року № 2212.

Однак при зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу оформлення спадщини на земельні ділянки, нотаріус відмовив в оформленні спадщини вказуючи, що не було надано оригінал правовстановлювального документа (державного акту) на вищевказані земельні ділянки.

Пояснюючи свою відмову нотаріус зазначив, що в п. 4,18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який 22.02.2012 р. затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5, зазначено, що «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз 'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.»

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки померла ОСОБА_3 на законних підставах набула та була власником земельної ділянки площею 6,0835 га, що розташована в межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, то після її смерті належне їй право на вказану земельну ділянку перейшло до спадкоємця за заповітом ОСОБА_1, в частці, що була визначена заповітом.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, (п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008р.).

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка розташована в межах території Прибужанівської сільської ради Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,7703 га; Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 1,0032 га; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,3100 га, які належали померлій згідно державного акту серія НОМЕР_4, який виданий Вознесенською райдержадміністрацією 15.05.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст виготовлено 14 травня 2018 року.

Суддя: М.М. Ротар