Справа № 463/5008/17 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/811/227/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 463/5008/17

Провадження № 22-ц/811/227/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участі: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 7 серпня 2018 року у складі судді Леньо С.І.

у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, поділ майна; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності, поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 7 серпня 2018 року призначено судову будівельно-технічну експертизу у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності, поділ майна; зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності, поділ майна.

Проведення експертизи доручено експертам ТзОВ «Гал-Світ» (м. Львів, вул. Чайковського, 8/7), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_3.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_5. Зазначає, що не згідний з рішенням суду щодо призначення експертизи. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при пред'явлені позову Позивачем ціни позову не зазначено, сплачено судовий збір у розмірі 704,20 грн, що не відповідає навіть кількості позовних вимог без врахування, що одна із них є майнового характеру, відповідних клопотань про відстрочку сплати судового збору - суду не подано. Не зважаючи на неодноразові зауваження представника Відповідача на дані обставини, суд залишив їх поза увагою, та призначив судово будівельну-технічну експертизу, хоча вартість майна, за відповідною вимогою, визначається судовою експертизою, однак шляхом проведення експертної оцінки майна, що Позивач мав змогу зробити в позасудовому порядку. Вказує, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1, яку Позивач просить визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В даному випадку доказуванню підлягає саме придбання спірної квартири в шлюбі - надання суду доказів, згідно яких спірна квартира набуває статусу спільного майна подружжя відповідно ст.60-62 СК України. Однак такі докази взагалі відсутні, а надані свідчать, що квартира за адресом АДРЕСА_1, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 серпня 2013 року, належить ОСОБА_5 коли сторони перебували в шлюбі. Однак підставою набуття Відповідачем права власності на квартир» № 5 було рішення співвласників квартири АДРЕСА_1 розподілити квартиру АДРЕСА_1 на дві окремі, що підтверджується Розпорядженням № 505 Личаківської районної адміністрації від 22.11.2012р. Розпорядженням № 93 від 04.03.201Зр; - та нотаріально посвідченою Заявою співвласників квартири № 3-а від 29.05.2013 року. Однак Позивач не була співвласником квартири АДРЕСА_1, яка була приватизована в 1997 році іншими особами, не була замовником реконструкції квартири № 3; не була учасником поділу квартири № За на дві окремі. Tому, виділена із спільної сумісної власності за згодою співвласників квартири АДРЕСА_1, є особистим майном Відповідача. А тому вважає, що призначена експертиза прямо порушує права та інтереси співвласників квартири АДРЕСА_1, які не є учасниками процесу .

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 7 серпня 2018 року про призначення експертизи.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про визнання квартири АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ квартири, шляхом виділення позивачу ? частки.

Відповідач пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання речей побутового призначення згідно переліку спільною сумісною власністю подружжя, визнання за позивачем права власності на ? частку вказаних речей загальною вартістю 38 676,03 грн., визнання за відповідачем права власності на вказані речі, стягнення вартості ? частки речей.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2018 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Задовольняючи клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивач покликається на те, що спірна квартира придбана у шлюбі та зареєстрована за відповідачем, після проведеної реконструкції її цінність істотно збільшилася внаслідок трудових та грошових затрат сторони позивача, а ціна позову на даний час не встановлена, тому ці обставини мають значення для справи, стосуються предмета спору і потребують спеціальних знань у будівельно-технічній сфері, у зв`язку з чим у справі слід призначити судову будівельно-технічну експертизу,

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно доч.1-3ст.102ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 на обґрунтування позовних вимог зазначає, що за час шлюбу подружжям було придбане спільне майно - квартира АДРЕСА_1. Згідно наявного в матеріалах справи витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності на вищезгадану квартиру стало свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_1, видане 15 серпня 2013 року реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції, власник ОСОБА_5. Квартира АДРЕСА_1 утворилася внаслідок комплексу проведених ремонтно - будівельних робіт у квартирі №3а, які призвели до збільшення її площі за рахунок приєднання частини туалету загального користування та влаштуванням мансардного поверху подальшим поділом квартири №3а на дві окремі - квартиру №3а та квартиру №5. ОСОБА_3 зазначає, що активно брала участь у фінансування вищезгаданих ремонтних робіт та виготовленні документів на квартиру АДРЕСА_1.

Також вказує, що нею було сплачено судовий збір в мінімальному розмірі з посиланням на ч.2 ст. 80 ЦПК України, оскільки на той час неможливо було встановити дійсну вартість майна. Провести оцінку в позапроцесуальний спосіб не вбачається можливим, оскільки звертатися за проведенням оцінки нерухомого майна повинен власник нерухомо майна з долученням технічних документів та документів про власність, а у ОСОБА_3 такі документи відсутні.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що призначення експертизи з огляду на постановлений перелік запитань на її вирішення не відповідає предмету спору, заявленим позовним вимогам та порушує права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками справи, оскільки вказані питання стосуються предмету спору та мають бути вирішені судом першої інстанції при винесенні рішення по суті спору.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 5 ч.1 ст. 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема призначення судом експертизи. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки суд першої інстанції вважав, що для повного та об`єктивного вирішення спору потрібні спеціальні знання, призначив судову будівельно-технічну експертизу для проведення якої потрібний значний проміжок часу, а тому до отримання висновку експерта зупинив провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 7 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді