Справа №705/4140/18
2/705/2258/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, посилаючись на те, що вона 25 квітня 2018 року позичила ОСОБА_2 кошти в сумі 10000 грн., строком до 10 травня 2018 року, про що ОСОБА_2 написав відповідну розписку. Однак у встановлений договором строк ОСОБА_2 борг їй не повернув, уникає з нею зустрічей.

Оскільки ОСОБА_2 взяв в неї в борг 10000 грн., він зобовязаний повернути їй вказану суму в повному обсязі, проценти за користування чужими коштами за період з 11.05.2018 року по 02.10.2018 року в сумі 690,13 грн., які вираховуються за формулою: П = сума боргу х облікову ставку НБУ / 100(%) х кількість днів користування коштами /365 днів у 2018 році, інфляційні за період з 11.05.2018 року по 31.08.2018 року в сумі 70 грн., які вираховуються за формулою: І = Сума боргу х індекс інфляції /100 сума боргу, 3% річних за період з 11.05.2018 року по 31.08.2018 року в сумі 93,53 грн., які вираховуються за формулою: (сума боргу + інфляційні за період прострочення) х кількість днів прострочення х 3% /365 та судові витрати.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Заяв про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та ( або ) заперечення не надійшло. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом ) сторін не надійшло.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив до суду не надано, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено та підтверджено доказами, що позивачем ОСОБА_1 25 квітня 2018 року передано відповідачу ОСОБА_2 кошти в сумі 10000 гривень строком до 10 травня 2018 року, про що відповідач 25.04.2018 року написав відповідну розписку.

Таким чином між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів. Взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу ОСОБА_2 не виконав, борг в обіцяний термін не повернув.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до висновку, викладеному у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, якщо у рішенні про стягнення заборгованості за кредитним договором сума заборгованості вказана у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобовязання відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 зобовязаний повернути ОСОБА_1 борг в звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань в сумі 10000 грн., проценти за користування коштами в сумі 690, 13 грн., інфляційні в сумі 70 грн. та 3% річних в сумі 93,53 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 530, 526, 625, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 178, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 кошти в сумі 10853 гривні 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704 грн. 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Валентина Леонідівна Гудзенко