ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8798/17

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/57/18

Чернігівський апеляційний суд у складі

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О. Мамонової О.Є.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю

«МАЙАС СІЛТУМС»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Новозаводське», Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙАС СІЛТУМС» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙАС СІЛТУМС» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

час ухвалення рішення суду - 17 год. 05 хв.,

дата складання повного тексту рішення 02 червня 2018 року.

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС», в якому, уточнивши в подальшому позовні вимоги, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй заборгованості за електропостачання в сумі 3256,07 грн; зобов'язати скасувати незаконно нараховану заборгованість по оплаті за електропостачання квартири АДРЕСА_1 в сумі 3256,07 грн за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку; зобов'язати зарахувати сплачені нею кошти за послуги з утримання будинку та електропостачання за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року у відповідності до призначення зазначеного у платіжних документах платежу в сумі: 1046,11 грн - за електропостачання та 774,61 грн - за утримання будинку по квартирі АДРЕСА_1; зобов'язати припинити дії по незаконному нарахуванню їй оплати за електропостачання по загальнобудинковому лічильнику по середньо-зважувальному тарифу по квартирі АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на її користь 2000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У мотивування заявлених вимог зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1, яка обладнана засобом обліку електроенергії, та з 1999 року оплата послуг за електропостачання здійснюється на підставі показів індивідуального приладу обліку, який у березні 2018 року пройшов повірку. До серпня 2017 року заборгованість за послуги з електропостачання була відсутня, проте з отриманої квитанції за серпень 2017 року вона дізналась, що відповідачем їй здійснено донарахування по оплаті за електроенергію з урахуванням показників загальнобудинкового лічильника, і за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року нарахована заборгованість в сумі 3256,07 грн.

Також вказує, що з листопада 2017 року відповідач незаконно розподіляє направлені на оплату послуг по утриманню будинку кошти на погашення вказаної заборгованості. У зв'язку з незаконними діями відповідача вона зазнала моральних страждань, оскільки постійно переживала з приводу нарахованого боргу та можливої втрати субсидії, яка їй вкрай необхідна через витрату значних грошових коштів на життя та ліки для дочки, яка має інвалідність.

Рішенням від 23 травня 2018 року Новозаводський районний суд м. Чернігова позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Визнав неправомірними дії ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» щодо нарахування ОСОБА_2 заборгованості за електропостачання в сумі 3256,07 грн по квартирі АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1). Зобов'язав ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» скасувати нараховану ОСОБА_2 заборгованість по оплаті за електропостачання по квартирі АДРЕСА_1 у сумі 3256,07 грн за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року шляхом проведення по особовому рахунку НОМЕР_1 відповідного перерахування.

Зобов'язав відповідача зарахувати сплачені ОСОБА_2 кошти за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року у відповідності до призначення зазначеного у платіжних документах в сумі: 975,49 грн. - за електропостачання та 655, 69 грн - за утримання будинку по квартирі АДРЕСА_1. Зобов'язав ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» припинити дії по нарахуванню ОСОБА_2 оплати за електропостачання по загальнобудинковому лічильнику по середньо-зважувальному тарифу по квартирі АДРЕСА_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС», не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених вимог та посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, застосовуючи до спірних правовідносин постанову КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення», не врахував ту обставину, що відповідно до п. 1 вказаних Правил вони регулюють відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. У відповідача відсутня ліцензія на постачання електричної енергії, а тому він не є енергопостачальним підприємством та не несе обов'язку як енергопостачальник, в тому числі і щодо обов'язку по повірці та заміні засобу обліку та порядку нарахування електроенергії.

Представник товариства зазначає, що суд у своєму рішенні послався на акт ЧМЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» від 02 жовтня 2018 року, який не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки доказом того, що опломбування лічильника ОСОБА_2 здійснювалось саме відповідачем, може бути лише акт про збереження пломб, складений у відповідності до п. 10 Правил, який в матеріалах справи відсутній через його неіснування.

Вказує, що ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» є управителем багатоквартирних будинків у м. Чернігові. 01 грудня 2016 року між УЖКГ ЧМР та товариством був укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2. Балансоутримувачем лічильника електроенергії, який обраховує кількість спожитої електроенергії житловими будинками по АДРЕСА_3, та відповідно споживачем електроенергії перед ПАТ «Чернігівобленерго» на час виникнення спірних правовідносин було КП «Новозаводське», яке виставляло відповідачу рахунки на оплату спожитої мешканцями будинків електроенергії згідно з показаннями електролічильника. Вказані рахунки товариством, як управителем, оплачувались, але в той же час виставлялись відповідні рахунки за спожиту електроенергію мешканцям житлових будинків по АДРЕСА_3, у зв'язку з чим були внесені зміни до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові від 01 грудня 2016 року.

Також звертає увагу на ту обставину, що постачальником позивачу електроенергії є ПАТ «Чернігівобленерго», про що свідчать адресовані на ім'я споживача листи, проте договір про енергопостачання, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Чернігівобленерго», у матеріалах справи відсутній.

Стверджує, що незважаючи на відсутність у позивача станом на вересень 2017 року заборгованості по сплаті за електроенергію, відповідачем за період з серпня 2017 року по січень 2018 року проводилось донарахування за електроенергію по загальнобудинковому лічильнику саме з підстав відшкодування фактично понесених ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» витрат за електроенергію, спожиту мешканцями будинків АДРЕСА_3, що повністю узгоджується з положеннями ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Такі витрати повинні відшкодовуватися мешканцями будинків пропорційно до їхніх часток як співвласників.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що квартира позивача обладнана окремим засобом обліку електроенергії, при перевірці якого ушкоджень не встановлено та не виявлено позаоблікового використання електроенергії. Відповідачем не було доведено, що споживач користується місцями загального користування в будинку АДРЕСА_2, у зв'язку з чим нарахування позивачу оплати за послуги з електропостачання має здійснюватися на підставі показників індивідуального квартирного лічильника. Суд зазначив, що кошти, сплачені ОСОБА_2 відповідно до квитанцій у жовтні 2017 року - січні 2018 року за електропостачання та за утримання будинку, зараховані відповідачем не у відповідності до призначення платежу, вказаного позивачем, а саме, були зараховані в рахунок погашення боргу за електроенергію, що і не заперечувалось стороною відповідача.

Також районний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до положень ст.ст. 4, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, про що і підтвердив Верховний Суд України у своїй постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з наведеним вище висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18 лютого 1998 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 3-4, 147).

Рішенням виконкому Чернігівської міської ради від 28 листопада 2016 року № 530 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» управителем багатоквартирних будинків у м. Чернігові призначено ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» (а.с. 61-62). Вказаним рішенням також було затверджено форму договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові для будинків згідно з додатком. Уповноважено начальника управління ЖКГ Чернігівської міської ради на підписання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові від імені співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатком.

На виконання зазначеного рішення 01 грудня 2016 року між ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі начальника управління ЖКГ Чернігівської міської ради був укладений договір № 12 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові (а.с. 75-79). Також 01 грудня 2016 року між тими ж сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору № 12 від 01 грудня 2016 року, якою була затверджена ціна послуги на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (нежитлового) приміщення у будинку, яке перебуває у власності або користуванні кожного із співвласників (а.с. 82). Підпунктом 1 п. 5 вказано договору визначено, в тому числі, що кожен із співвласників зобов'язаний оплачувати управителеві надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором.

Крім цього 01 грудня 2016 року між КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради та ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» був укладений договір про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті за комунальні послуги та за користування земельною ділянкою (а.с. 84). Відповідно до умов цього договору управитель (ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС») надає послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові, для будинків, які знаходяться на балансі балансоутримувача. Балансоутримувач (КП «Новозаводське» ЧМР) виставляє рахунки управителю для відшкодування оплати комунальних послуг (газ, електроенергію, теплопостачання, гаряче водопостачання, водопостачання та водовідведення), а управитель відшкодовує витрати балансоутримувача згідно виставлених рахунків.

Згідно з додатковою угодою № 3 про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 42-Т/17 від 30 серпня 2017 року, укладеного між ПАТ «Чернігівобленерго» та КП «Новозаводське», у зв'язку з передачею житлових будинків, у тому числі за адресою АДРЕСА_1, внутрішньодомовий лічильник обліку електроенергії № 1046191 тип НІК 2301 АПЗ був переданий з балансу КП «Новозаводське» ЧМР на баланс ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» (а.с. 162-165, 166-167).

Відповідно до листа ПАТ «Чернігівобленерго» № 13а/306 від 05 березня 2018 року, облік спожитої електричної енергії по вул. Самоквасова, 3 у м. Чернігові здійснюється лічильником обліку електроенергії № 1046191 тип НІК 2301 АП3. Договір про постачання електричної енергії між ПАТ «Чернігівобленерго» та ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» перебуває в стадії укладання, після укладення якого розрахунок за спожиту електроенергію буде здійснено з показів «524616», які були зафіксовані в акті № 024680 від 02 жовтня 2017 року ПАТ «Чернігівобленерго» і по поточні покази лічильника ( а.с. 183).

Балансоутримувачем наведеного вище лічильника електроенергії і споживачем електричної енергії перед ПАТ «Чернігівобленерго» КП «Новозаводським» відповідно до умов договору про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті за комунальні послуги та за користування земельною ділянкою від 01 грудня 2016 року щомісячно виставлялись ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» на підставі його показників рахунки на оплату спожитої мешканцями жилих будинків по АДРЕСА_2 електричної енергії, які товариством щомісячно оплачувались (а.с. 84, 96-116).

Рішенням Чернігівської міської ради від 15 лютого 2018 року за № 76 «Про внесення змін до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові» внесено зміни до форми договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові, що затверджена рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 28 листопада 2016 року № 530 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» та доповнено пункт 5 підпунктом 9 наступного змісту: «управитель до 10 числа кожного місяця виставляє рахунки співвласникам багатоквартирного будинку щодо відшкодування витрат зі сплати електроенергії, спожитої співвласниками багатоквартирного будинку за показами загально будинкового лічильника, з урахуванням площі приміщень, закріплених за співвласником багатоквартирного будинку, або приміщень, які належать на праві власності співвласнику багатоквартирного будинку за конкретним особовим рахунком, та з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих в приміщеннях, закріплених за співвласником багатоквартирного будинку або приміщень, які належать на праві власності співвласнику багатоквартирного будинку за конкретним особовим рахунком, якщо інший порядок відшкодування управителю витрат зі сплати електроенергії, спожитої співвласниками багатоквартирного будинку, не передбачений рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники багатоквартирного будинку не пізніше 20 числа поточного місяця здійснюють оплату вищевказаних рахунків». Зазначено, що начальнику управління ЖКГ Чернігівської міської ради слід внести відповідні зміни до діючих договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові шляхом укладення додаткових угод до них та встановити, що дія цих додаткових угод поширюється на правовідносини, що виникли з 01 грудня 2016 року (а.с. 155)

Аналогічні положення було внесено до додаткової угоди № 3 до договору № 21 від 01 грудня 2016 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові від 16 лютого 2018 року щодо будинку АДРЕСА_1, що укладена уповноваженою особою від співвласників та представником управителя (а.с. 156).

Як встановлено судом першої інстанції і не заперечувалось сторонами в ході апеляційного розгляду, квартира АДРЕСА_1 обладнана індивідуальним приладом обліку електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом обстеження будинків по провул. Д. Самоквасова, складеним 16 січня 2018 року ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» (а.с. 168-170) та актом № 063789 від 02 березня 2018 року, складеним контролерами ЧМЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» (а.с. 203).

Звернувшись з вимогою про захист прав споживачів, визнання дій ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, ОСОБА_2 вказувала на здійснення відповідачем незаконного донарахування їй заборгованості по оплаті за електроенергію з урахуванням показників загальнобудинкового лічильника за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в сумі 3256,07 грн та зазначала, що з листопада 2017 року відповідач незаконно розподіляє направлені нею на оплату послуг по утриманню будинку кошти на погашення вказаної заборгованості.

Статтею 2 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов'язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За положеннями ст. 11 цього закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

За змістом ст. 12 закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають, у тому числі, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

З урахуванням того, що відносини між сторонами врегульовані відповідним договором, спір, що виник, є спором у сфері договірних правовідносин. В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи до спірних правовідносин положення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357, припустився помилки з огляду на те, що за змістом п. 1 вказаних Правил сферою їх регулювання є відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками. Як встановлено в ході розгляду даної цивільної справи між позивачем ОСОБА_2 та енергопостачальною компанією ПАТ «Чернігівобленерго» договірні відносини відсутні, оскільки договір про користування електричною енергією між позивачем та вказаною юридичною особою не укладався, особовий рахунок по сплаті електроенергії на ім'я ОСОБА_2 не відкривався.

На час виникнення даного спору договір на постачання електричною енергією був укладений між ПАТ «Чернігівобленерго» та КП «Новозаводське», яке було балансоутримувачем загальнобудинкового лічильника електроенергії, та, у свою чергу, відповідно до умов договору про відшкодування вартості понесених витрат по сплаті за комунальні послуги та за користування земельною ділянкою від 01 грудня 2016 року щомісячно виставляло ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» рахунки на оплату спожитої мешканцями жилих будинків по АДРЕСА_1 електричної енергії, які товариством щомісячно оплачувались, що підтверджено матеріалами справи.

Посилання позивача на те, що відповідач є енергопостачальною організацією з огляду на те, що зі змісту витягу на товариство у графі «Види діяльності» серед інших видів економічної діяльності відповідача (КВЕД) зазначено № 35.13 «Розподілення електроенергії», є хибним тлумаченням стороною позивача відповідних нормативних актів, що регулюють спірні відносини. Так, за п. 2 Правил користування електричною енергією для населення енергорозподільне підприємство - це суб'єкт господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії відповідно до ліцензії. За матеріалами справи не встановлено, що відповідач має вказану ліцензію або проводить діяльність з розподілу електричної енергії.

Натомість ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» лише щомісячно сплачувало вже виставлені енергопостачальною організацією через балансоутримувача загальнобудинкового лічильника рахунки на оплату спожитої мешканцями жилих будинків по АДРЕСА_1 електроенергії.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що вказані витрати відповідача у розумінні положень ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»» є фактично понесеними витратами на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, які мають розподілятися між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника. По справі не встановлено, що відповідач виставляв вказані витрати співвласникам до їх фактичного понесення, або у більшому, ніж оплачував сам, розмірі, або не у відповідності до часток співвласників, або не у відповідності до умов укладеного договору.

На час розгляду справи і рішення виконкому Чернігівської міської ради від 28 листопада 2016 року № 530 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» за яким управителем багатоквартирних будинків є ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС», і договір № 12 від 01 грудня 2016 року між ТОВ «МАЙАС СІЛТУМС» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 3 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові, і додаткова угода № 3 до договору № 21 від 1 грудня 2016 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Чернігові від 16 лютого 2018 року щодо будинку АДРЕСА_1 щодо відшкодування витрат зі сплати електроенергії, є чинними і не оспореними.

Вказуючи у позові на неправомірність дій відповідача, сторона позивача не змогла пояснити нормам якого закону або договору вони суперечать. Фактично доводи позову зводились до того, що оскільки ОСОБА_2 має власний лічильник, вона має сплачувати за спожиту електроенергію за його показниками без урахування показників загальнобудинкового лічильника незалежно від змісту договору, що укладений між співвласниками будинку та управителем. Посилаючись у збільшеній позовній заяві на норми ст.ст. 8, 10, 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач не змогла навести суду доводів з посиланням на відповідні докази на підтвердження неякісного надання послуги відповідачем з урахуванням тієї обставини, що по справі встановлено, що діяльність з постачання та розподілу електричної енергії здійснює ПАТ «Чернігівобленерго».

Отже, зважаючи на те, що між позивачем та ПАТ «Чернігівобленерго» відсутні договірні зобов'язання, проте відповідним договором врегульовані правовідносини між позивачем та управителем, апеляційний суд вважає безпідставними доводи позову про те, що ОСОБА_2 має сплачувати послуги за електроенергію без урахування витрат на оплату комунальних послуг, понесених управителем. Крім цього, відповідач у своїх розрахунках витрат на оплату комунальних послуг враховує сплачені позивачем суми за електроенергію згідно з показниками її лічильника (а.с. 92, а.с. 120-126).

Не беруться до уваги доводи позивача про те, що вона має окремий вхід до будинку, а отже не користується загальнобудинковою електроенергією і не має відношення до показань загальнобудинкового лічильника електроенергії, оскільки за змістом ст. 12 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»» відмова особи від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про визнання неправомірними дій ТОВ «МАЙАС-СІЛТУМС» щодо нарахування ОСОБА_2 заборгованості за електропостачання та зобов'язання відповідача скасувати нараховану ОСОБА_2 заборгованість шляхом проведення по особовому рахунку НОМЕР_1 відповідного перерахування не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону. Відтак відсутні правові підстави для зобов'язань припинити дії відповідача на майбутнє та стягнення з ТОВ «МАЙАС-СІЛТУМС» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

Беручи до уваги невідповідність висновків районного суду обставинам справи, допущення порушень у застосуванні норм матеріального права, апеляційний суд вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙАС СІЛТУМС» задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙАС СІЛТУМС» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий Судді: