Справа № 202/4382/15-ц
Провадження № 8/202/4/2018
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено. Ухвалою Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року заявнику було відмовлено у допуску до провадження. Разом із цим зазначає, що судами не було встановлено та непідтверджена інформація, що ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» не є субєктом надання адміністративних послуг, у звязку із чим до позивача не може бути застосований ЗУ «Про очищення влади». 19 березня 2018 року заявником було отримано відповідь Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в якій зазначено, що ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» не є субєктом надання адміністративних послуг та не виконує функції надання адміністративних послуг та станом на 06 березня 2018 року реєстр не містить відомостей про підприємництво. На підставі викладеного, посилаючись на норми п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України просить суд переглянути у звязку із нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року по справі №202/4382/15-ц, скасувати його і призначити справу до нового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримав та просив задовольнити.

Представники Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно дослідивши докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин у відповідності до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України такими обставинами визнаються істотні для справи обставини, що не були встановлені судом і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Разом із цим, відповідно до п.2 ч.4 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В мотивувальній частині вищезазначеного рішення судом зазначено, що позивач обіймав посаду директора державного підприємства, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке є суб'єктом надання адміністративних послуг, а отже на нього поширюється дія Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року відмовлено.

Як зазначає заявник, нововиявленою обставиною є лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в якому зазначено, що ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» не є субєктом надання адміністративних послуг та не виконує функції надання адміністративних послуг та станом на 06 березня 2018 року реєстр не містить відомостей про підприємництво.

Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року №4, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року Суд повторив власні висновки вже відображені в рішенні «Брумареску проти Румунії», що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Також у п. 44 Суд зазначив, що така процедура (перегляд за нововиявленими обставинами) не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

В поданій ОСОБА_2 заяві про перегляд судового рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року за нововиявленими обставинами, немає жодних підстав, передбачених ч.2 ст.423 ЦПК України, оскільки та обставина, на яку посилається заявник як на нововиявлену, досліджувалась як під час ухвалення рішення Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, так і під час перегляду вищезазначеного рішення в апеляційному та касаційному порядку.

За таких обставин, суд, приходить до висновку що у задоволенні заяви слід відмовити, а рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року залишити в силі.

Керуючись ст.ст.423-429 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Повний текст ухвали виготовлений до 15 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Волошин Є.В.