Справа № 288/647/18
Провадження № 2/288/509/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Укрсенс» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до приватного підприємства «Укрсенс» (далі Відповідач) про визнання недійсним договору оренди землі в якому вказує, що 27 січня 2017 року між ОСОБА_5 та Відповідачем було укладено Договір оренди землі (далі Договір). За умовами Договору ОСОБА_5 надав, а ПП «Укрсенс» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 3.5140 га, кадастровий номер: :03:000:0208, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Камянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

30 липня 2017 року ОСОБА_5 помер. Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є Позивач, яка прийняла спадщину після його смерті та до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка та укладений Договір оренди зберіг свою чинність для спадкоємців, а тому стосується прав та законних інтересів Позивача.

Позивач вказує, що вказаний Договір має бути визнано судом недійсним, оскільки його було укладено під впливом тяжкої для Спадкодавця обставини, в тяжкому психологічному стані, повязаному з тяжкою хворобою і на вкрай невигідних умовах, з метою отримання грошових коштів для проведення лікування діагностованої у Спадкодавця в січні 2017 року тяжкої хвороби рак шлунку. Умови Договору на дату його укладення були вкрай невигідні для орендодавця, а саме Договором встановлено орендну плату у розмірі 7.5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в врахуванням чого розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 1154.93 гривень, такий розмір орендної плати у 7-10 разів менший на аналогічні земельні ділянки на території Камянської сільської ради на дату укладення Договору. Крім того, визначений розмір орендної плати є меншим від офіційно встановленого місячного прожиткового мінімуму.

Також, умовами Договору не визначено підвищувального коефіцієнта та коефіцієнта індексації, що унеможливлює для орендодавця зміну річної орендної плати, умови Договору дозволяють орендареві в односторонньому порядку змінювати строки розрахунків та без погодження з орендодавцем передати земельну ділянку третім особам.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати недійсним Договір оренди землі від 27 січня 2017 року, укладений між ОСОБА_5 та приватним підприємством «Укрсенс».

Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити, зазначив, що надано достатньо доказів на обґрунтування заявленого позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, через канцелярію суду 22 листопада 2018 року надав до суду заперечення, в якому вказав, Позивачем не доведено жодних обставин, на які вона посилається, в звязку з чим просить відмовити в задоволенні позову. /а.с.48/

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27 січня 2017 року між Орендодавцем ОСОБА_5 та Орендарем - приватним підприємством «Укрсенс» укладено Договір оренди землі за умовами якого, Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку 3.5140 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Камянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0208, первоначальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 15399.00 гривень, Договір укладено строком на пять років, річна орендна плата за використання обєкту оренди встановлюється в розмірі 7.5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. /а.с.6-9, 49-51/

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 березня 2018 року, спадкоємцем майна ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 30 липня 2017 року є його дружина - ОСОБА_4, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з: - земельної ділянки площею 3.5140 гектара, що розташована на території Камянської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, яка передана у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с.9/

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18 квітня 2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2014 року по 2017 рік перебував на лікуванні з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти, фібриляція передсердь, рак шлунку, динамічні порушення мозкового кровообігу, згідно анамнезу: хворів на протязі 4 років з приводу кардіосклерозу. В 2017 року з 02 січня 2017 року по 19 січня 2017 року лікувався стаціонарно у терапевтичному відділенні з приводу атеросклеротичного кардіосклерозу, був встановлений діагноз рак шлунку, хворий консультований в онкологічному диспансері і знаходився на «Д» обліку - онкологічне, Попільнянської ЦРЛ, стан хворого важкий, набряки на ногах, задуха, в спокої сильні болі, постійні болі, стан хворого не покращав і хворий помер 30 липня 2017 року. Видана довідка про смерть: а) хронічна серцева судинна недостатність; б) фібриляція передсердь; в) атеросклеротичний кардіосклероз. /а.с.10/

Як вбачається з повідомлення № -6-0.31-1314/116-18 від 04 жовтня 2018 року, направленого відділом у Попільнянському районі Держгеокадастру у Житомирській області на запит директора ПП «Укрсенс», нормативно грошова оцінка земельної ділянки (паю) по реформованому ППГ «Камянка», розташованого на території Камянської сільської ради на період розпаювання земель (1995 рік) становила 15399.00 гривень (переоцінка вартості земельної частки (паю) по теперішній час не проводилась). Нормативно грошова оцінка частки (паю) реформованого ППГ «Камянка» за 2016, 2017, 2018 роки становить 129697.74 гривень, з врахуванням коефіцієнтів індексації (1,703; 1,059; 1,006; 1,127; 1,182; 1,02; 1,035; 1,028; 1,15; 1.059; 1,249; 1,756; 1,2). /а.с.36/

Згідно відомості про видачу орендної плати земельних паїв за 2017 рік ПП «Укрсенс», отримано кошти ОСОБА_5 за земельний пай площею 3.5140 га, кадастровий номер :03:000:0208, в розмірі 7830.50 гривень. /а.с.37-39/

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулась до суду для захисту своїх прав з позовом про визнання недійсним Договору оренди землі від 27 січня 2017 року, укладеного між спадкодавцем - ОСОБА_5 та приватним підприємством «Укрсенс», оскільки його було укладено під впливом тяжкої обставини тяжкого психологічного стану, повязаного з хворобою і на вкрай невигідних умовах, з метою отримання грошових коштів для проведення лікування.

Відповідно до статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно частини третьої статті 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Згідно з положеннями частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 233 ЦК України визначено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

За змістом статті 233 ЦК для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох підстав: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах (стаття 233 ЦК), характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові ВСУ від 06 квітня 2016 року у справі N 6-551цс16, тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини. Основною ознакою правочину, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, є те, що він повинен бути вчинений саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Для визнання правочину недійсним з підстав, передбачених статтею 233 ЦК, позивачу в сукупності необхідно послатися на такі підстави, які будуть використанні в суді як докази, зокрема: 1) наявність в особи, що вчиняє правочин, тяжких обставин: хвороба, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини; 2) правочин повинен бути вчинений саме для усунення та/або зменшення тяжких обставин; 3) правочин повинен бути вчинений особою добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки; 4) особа повинна усвідомлювати свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Необхідним критерієм для визнання правочину недійсним з передбачених вище підстав, є доведення в судовому засіданні нерозривного причинно-наслідкового зв'язку між тяжкими обставинами та вчиненням спірного правочину, який вчиняється виключно для усунення та/або зменшення тяжких обставин, тобто основний акцент необхідно зробити на об'єктивній та суб'єктивній стороні.

Вкрай невигідні умови договору безпосередньо мають бути пов'язані з обставинами вчинення правочину. Тобто внаслідок вчинення такого правочину особа отримує можливість вирішити ту проблему (усунути тяжку обставину), яка змусила її це зробити. Крім того, умови правочину повинні бути не просто невигідними, а вкрай невигідними, чим є насамперед ціна або інші обтяжливі для особи обов'язки.

Таким чином, для доведення вкрай невигідних умов вчинення правочину особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах, що є оціночною категорією і має визнаватися судом з урахуванням всіх обставин справи.

Пунктом 5 Договору встановлено, що первоначальна нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 15399.00 гривень. /а.с.6, 49/

Відповідно до пункту 9.1, 10 Договору, річна орендна плата за використання обєктом Оренди встановлюється у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у пункті 5 цього Договору з врахуванням підвищувального коефіцієнта та коефіцієнта індексації. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням інфляції. /а.с.6, 49/

Вищевикладене, з врахуванням наданих представником Відповідача доказів, в яких зазначено вартість земельної ділянки /а.с.36/ та які містять підтвердження отримання коштів у сумі 7830.50 гривень /а.с.38/, яка є значно більшою, ніж розрахунок суми (1154.93 гривень), яку вказав Позивач в позовній заяві, як на підставу заявлених вимог та всупереч його доводам перевищує офіційно визначений прожитковий мінімум.

Крім того, повідомлення відділу у Попільнянському районі Держгеокадастру у Житомирській області містить інформацію, що переоцінка вартості земельної частки (паю) по теперішній час не проводилась. Позивачем перешкод, які б не давали йому змоги звернутися до відділу у Попільнянському районі Держгеокадастру у Житомирській області для визначення нормативно грошової оцінки, для встановлення вартості ділянки на дату сплати коштів та існування наявності можливих розбіжностей у сплаченій йому сумі не наведено.

Пунктом 11, 11.1 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем щорічно до 31 грудня поточного року шляхом її виплати Орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою, через касу підприємства або шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця за додатково вказаними ним реквізитами. Термін проведення розрахунку може бути змінено за згодою сторін. В односторонньому порядку Орендарем можливі перенесення термінів сплати орендної плати у випадку настання форс мажорних обставин. /а.с.6, 49/

Наведене спростовує посилання Позивача про можливість для Орендаря одностороннього порядку змінювати строки розрахунків, оскільки наведене стосується лише форс мажорних обставин та застосування Орендарем вказаних обставин з моменту укладення договору, відповідно до встановлених в судовому засіданні фактів - не здійснювалось.

Пунктом 43.3 Договору визначено, що Орендар має право здійснити заміну власної особи за Договором правонаступником або третьою особою, в тому числі при здійсненні ним відчуження прав володіння і користування земельною ділянкою на користь третіх осіб, без додаткового узгодження з Орендодавцем та попередивши про те Орендодавця в письмовій формі. /а.с.7, 50/

Зазначене вказує на можливість для Орендодавця бути ознайомленим з зміною користувача чи володільця земельної ділянки та не порушує прав Орендодавця шляхом порушення істотних умов Договору, з огляду на вимоги встановлені статтею 8, статтею 15 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, суд зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази встановив, що ОСОБА_5, спадкоємцем прав якого на земельну ділянку є Позивач, було укладено договір оренди земельної ділянки в той час, коли йому стало відомо про його захворювання на тяжку хворобу, проте наведені Позивачем доводи не вказують, що укладений правочин вчинено саме для усунення або зменшення цих тяжких обставин та що його не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Вищевикладений аналіз умов Договору оренди землі, а саме пункту 9.1, 11.1, 43.3, які на думку Позивача є вкрай невигідними для орендодавця, не вказує на наявність порушення загальних норм, які встановлені для укладення договорів, зокрема договору оренди землі, відповідно до норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Окремо слід зазначити, що умовами Договору передбачено можливість змін умов договору за домовленістю сторін та відповідальність сторін щодо невиконання чи неналежне виконання Договору, проте підтверджень звернення позивача до Відповідача, щодо зміни спірних умов Договору не додано.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, пятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Позивач фактичних підтверджень, того у чому конкретно полягають вкрай невигідні для нього умови оскаржуваного Договору не надав та наявність звязку впливу тяжких обставин на його укладення не довів, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Не підлягають до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»; Законом України «Про оренду землі»; статтями 15, 16, 203, 215, 216, 233, 792 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позову ОСОБА_4 до приватного підприємства «Укрсенс» про визнання недійсним договору оренди землі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_6