Справа № 635/2615/17
Провадження № 2/635/1642/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар Письменна В.М.

розглянувши у відкритому судовому у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, треті особи: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_5,

представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6,

ВСТАНОВИВ:

позивач подала до суду позовну заяву, вимоги за якою уточнила та остаточно просить визнати недійсним договір дарування, укладений 17 травня 2016 року між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. , реєстр № 252.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 29 серпня 2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1. 17 травня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. зареєстровано та посвідчено договір дарування 2/3 частини недобудованого житлового будинку, відповідно до умов якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 передали безоплатно у власність ОСОБА_2 по 1/3 частки кожен недобудованого житлового будинку готовністю 84% з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2. Позивач вважає, що договір дарування частини будинку від 17 травня 2016 року підлягає визнанню недійсним, оскільки на момент його укладення був таким, що суперечив вимогам діючого законодавства в зв'язку з наявністю заборони відчуження майна, що є підставою для визнання його недійсним судом. Так, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2013 року і до повноліття дитини. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження № 49446653 з примусового виконання виконавчого листа № 619/366/2013, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 25 квітня 2013 року. Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24 листопада 2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. 27 листопада 2015 року проведено державну реєстрацію арешту нерухомого майна ОСОБА_3, номер запису обтяження: 12251055, обтяжувач: Орджонікідзевський ВДВС ХМУЮ, опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Крім того, позивачу в подальшому стало відомо, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2015 року, по цивільній справі № 635/2560/15-ц за позовною заявою ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, задоволено вимоги позивачів та визнано, що частки ОСОБА_5, ОСОБА_3 у праві власності на недобудований житловий будинок АДРЕСА_1, готовністю 84%, загальною площею 186 кв. м., житловою площею 89,30 кв. м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд складають по 1/3 частини у кожного. 14 січня 2016 року позивачі у цивільній справі № 635/2560/15-ц ОСОБА_5. ОСОБА_9 в особі свого представника ОСОБА_2 звернулися до Харківського районного сулу Харківської області з заявою про виправлення описки в рішенні суду від 24 червня 2015 року, оскільки ця описка перешкоджала позивачам зареєструвати своє речове право на належну їм частку будинку, а саме: державний реєстратор ОСОБА_10 своїм рішенням № 26268762 від 18 листопада 2015 року відмовив у державній реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що у рішенні суду від 24 червня 2015 року було зазначено загальну та житлову площу недобудованого будинку; технічний паспорт, на підставі якого суд зазначив житлову площу недобудованого будинку, складений з порушенням інструкції про технічну інвентаризацію, оскільки при виготовленні технічної документації на об'єкт незавершеного будівництва зазначається лише загальна його площа, а житлова обчислюється після завершення будівництва будинку. Як вбачається з п. 2 Договору дарування від 17 травня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 25 квітня 2016 року зареєстрували за собою право власності на належні їм частки недобудованого житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, на підставі зазначених правовстановлюючих документів (реєстраційні номери № 14377075 та № 14377034). 17 квітня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області повністю відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_5, ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про виправлення описок у рішенні суду від 24 червня 2015 року. Таким чином, державний реєстратор, так само як державний реєстратор ОСОБА_10, повинен був відмовити у державній реєстрації права власності на незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_7 за ОСОБА_3 та ОСОБА_5С, оскільки у рішенні суду від 24 червня 2015 року було зазначено житлову площу. За вищенаведених підстав, реєстрація права власності № 14377075 та № 14377034 за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є незаконною, а тому, як наслідок, з тих самих підстав договір дарування 2/3 частини недобудованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, посвідчений 17 травня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В., реєстр № 252, є також незаконним, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відчужили майно, право власності на яке набули незаконно, а тому наявні підстави для визнання спірного договору дарування недійсним в повному обсязі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 травня 2017 року відкрито провадження по справі.

30 травня 2017 року представник позивача - ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту прав власності» в особі керуючого партнера ОСОБА_11 подав суду заяву та просить заборонити відповідачу ОСОБА_2 або будь-яким третім особам від її імені організовувати, проводити та здійснювати заходи та роботи зі зміни будівельно-технічного стану домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в тому числі розбирання на будівельні матеріали, проведення перепланування, реконструкції або переобладнання, знищення або зміни систем комунікацій, передачу в оренду, позичку, надання доступу до домоволодіння третім особам для проживання та користування, будь-яких інших дій, спрямованих на зміну будівельно-технічного стану домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою, до набрання чинності судового рішення у справі; заборонити відповідачу ОСОБА_2 або будь-яким третім особам від її імені укладати будь-які угоди стосовно домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в тому числі проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, реєструвати в будинку будь-яких осіб до набрання чинності судового рішення у справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2017 року частково задоволено вимоги позивача та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження 2/3 частини житлового будинку, готовністю 84%, з надвірними будівлями, загальною площею 186 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3, які належать на праві власності ОСОБА_2, на підставі договору дарування від 17 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. 17 травня 2016 року, реєстр № 252.

30 травня 2017 року представник ОСОБА_1 - ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту прав власності» в особі керуючого партнера ОСОБА_11, подав суду клопотання та просить забезпечити проведення розгляду цивільної справи №635/2615/17 в режимі відеоконференції та визначити суд, якому доручається забезпечити проведення відеоконференції за участі представника позивача ОСОБА_1 під час розгляду вищевказаної цивільної справи (Комінтернівський районний суд міста Харкова або Орджонікіздевський районний суд міста Харкова).

Клопотанням від 27 червня 2017 року представник позивача просив долучити до справи докази.

Ухвалою суду від 27 липня 2017 року клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та доручено Комінтернівському районному суду міста Харкова, за адресою: АДРЕСА_5 забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції.

29 серпня 2017 року представником позивача подано клопотання про заміну третьої сторони по справі та залучення третьої особи - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

20 вересня 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, подала суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні уточнених позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Єдиною підставою для визнання недійсним договору дарування, укладеного 17 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, на думку позивача є те, що останні відчужили майно, право власності на яке набули незаконно. Такі твердження позивача є необґрунтованими, бездоказовими та такими, що не відповідають дійсності. Як вбачається зі спірного договору, на момент його укладення ОСОБА_5, ОСОБА_3 були власниками 2/3 часток недобудованого житлового будинку готовністю 84% з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_5; ці частки житлового будинку належали дарувальникам ОСОБА_5, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 серпня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_12, реєстр № 3449 та рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року. Цей факт ні на час укладення спірного договору дарування, ні на теперішній час ніким не спростовано, державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5, ОСОБА_3 скасовано не було. Крім того, вимога про визнання договору недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, проте позивач не є стороною спірного договору дарування та останньою не доведено порушення її законних прав або інтересів, тобто не доведено, що вона є заінтересованою особою.

19 жовтня 2017 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та доручено Комінтернівському районному суду міста Харкова, за адресою: АДРЕСА_5 забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

21 листопада 2017 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 23 листопада 2017 року позов залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання від якої не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2018 року ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року - скасовано, справу для продовження розгляду направлено до суду першої інстанції.

10 квітня 2018 року представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24 травня 2018 року клопотання представника ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено та доручено Комінтернівському районному суду міста Харкова, за адресою: АДРЕСА_5 забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27 липня 2018 року заяву позивача про збільшення позовних вимог повернуто позивачу.

12 вересня 2018 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

08 жовтня 2018 року позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

16 жовтня 2018 року представник ОСОБА_1 - ТОВ «Центр надання правової допомоги та захисту прав власності» в особі керуючого партнера ОСОБА_11, подав суду заяву про припинення з 02 жовтня 2018 року представництва інтересів позивача ОСОБА_1 в цивільній справі № 635/2615/17.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_5 подав заяву про відкладення розгляду справи.

05 листопада 2018 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_13 подала заяву про відкладення розгляду справи.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та іі представник в судовому засіданні проти позову заперечували просили в його задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Треті особи: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи сповіщались належним чином.

Суд, заслухавши відповідача ОСОБА_2 та її представника, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 червня 2015 року визначено частки у праві власності на недобудований житловий будинок АДРЕСА_1: частка ОСОБА_5 складає - 1/3, частка ОСОБА_3 складає - 1/3.

17 травня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В. зареєстровано та посвідчено договір дарування 2/3 частини недобудованого житлового будинку, відповідно до умов якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 передали безоплатно у власність ОСОБА_2 по 1/3 частки кожен недобудованого житлового будинку готовністю 84% з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2.

Право власності ОСОБА_2 на 2/3 частин спірного будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності № 14616017 від 17.05.2016 року.

Також судом встановлено, що постановою від 24 листопада 2015 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 619/366/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладено арешт на все майно належне боржнику ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, про що відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, що сформований 17 травня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Шило І.В., відсутні відомості про державну реєстрацію обтяжень власника 1/3 частини недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Відповідно до листа № о-1244/01-20 від 22 червня 2017 року Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ім'я ОСОБА_1, при реєстрації обтяження на підставі постанови державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 619/366/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_3 вказаний: НОМЕР_1, тоді як з пояснень приватного нотаріуса Шило І.В. вбачається, що при реєстрації договору дарування ОСОБА_3 надав довідку видану органами державної податкової інспекції, де зазначений інший ідентифікаційний номер за яким і проводилась перевірка наявності заборон та обтяжень, тому порушень вимог діючого законодавства з боку нотаріуса не встановлено.

Постановою від 15 серпня 2017 року слідчого Харківського ВП ГУНП в Харківській області закрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за відсутності в діях приватного нотаріуса Шило І.В. складу кримінального правопорушення, оскільки при перевірці актуальної інформації щодо заборон відчуження нерухомого майна за суб'єктом «Оберемок Олексій Сергійович» нотаріус внесла анкетні дані відповідно до документів, які посвідчують особу ОСОБА_3 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру: НОМЕР_2 та отримала інформаційну довідку згідно якої за ОСОБА_3 обтяжень та заборон відчуження майна не встановлено, а за заявою представника стягувача ОСОБА_1 від 25 листопада 2015 року ідентифікаційний номер божника ОСОБА_3 вказаний як «НОМЕР_1».

Заявою від 25 листопада 2015 року на ім'я начальника Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ представник стягувача ОСОБА_1 - керуючий партнер/директор ТОВ «ЮК»ХЛЕГІОН» ОСОБА_14 повідомив ідентифікаційний код божника 258821774, у виконавчому провадженні № 619/366/13-ц про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь стягувача ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суду в якості доказів надані: технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_2; рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 30.06.2010 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; копію заочного рішення від 20 березня 2013 року по справі № 619/366/13-ц з Єдиного держаного реєстру судових рішень; постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 619/366/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; інформація про виконавче провадження № 619/366/13-ц; акт від 01.12.2015 року обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_2; висновок за заявою ОСОБА_1 до Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області; постанова від 10.07.2014 року про закриття кримінального провадження за фактом самоправства за заявою ОСОБА_1; рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року про вселення ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_8 до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2; ухвала апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року, яким рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2015 року - залишено без змін; заява ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні, рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності на незавершене будівництво за адресою: АДРЕСА_2, за ОСОБА_3 та ОСОБА_5; ухвала Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року про виправлення описки у рішенні суду у справі № 635/2560/15-ц, про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності; апеляційна скарга на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року; ухвала Апеляційного суду Харківської області від 29 листопада 2017 року, якою скасовано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року про виправлення описки; ухвала Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні; посвідчення на ім'я ОСОБА_1 про пільги багатодітних сімей; свідоцтво про народження ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, медичний висновок № 55 на дитину ОСОБА_15; посвідчення дитини-інваліда ОСОБА_15.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, а якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 717 ЦК України частина перша визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Аналізуючи надані позивачем докази у їх сукупності з доводами недійсності правочину, суд, приходить до висновку що вимоги про визнання недійсними договору дарування недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1, що укладений 17 травня 2016 року між відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_5, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висуваючи вимоги про визнання договору дарування недійсним позивач посилається на те, що угода суперечить нормам ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» оскільки відчуження нерухомого майна відбулось за наявності його обтяжень.

Суд критично ставиться до таких посилань та не приймає їх до уваги, оскільки нотаріус провів перевірку актуальної інформації щодо заборон відчуження нерухомого майна за суб'єктом ОСОБА_3 та отримала інформаційну довідку згідно якої за останнім обтяжень та заборон відчуження майна не встановлено, про що вказано в інформаційній довідці, крім того в діях нотаріуса, що посвідчував договір дарування порушень не встановлено, про що вказано в листі Головного територіального управління юстиції у Харківській області та постанові слідчого про закриття кримінального провадження, тому відсутні підстави вважати, що угода суперечить нормам закону, при цьому суд також враховує, що саме представник позивача, повідомив державному виконавцю ідентифікаційний код «НОМЕР_1» як належний ОСОБА_3

Також, в обґрунтування недійсності правочину позивач посилається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подарували майно, право власності на яке набули незаконно оскільки державний реєстратор незаконно зареєстрував за ними право власності за № 14377075 та № 14377034, тоді як повинен був відмовити у такій реєстрації, тому що у рішенні суду зазначено загальну та житлову площу недобудованого будинку відповідно до технічного паспорту, і при виготовленні технічної документації на об'єкт незавершеного будівництва зазначається лише загальна його площа, а житлова обчислюється після завершення будівництва будинку.

Такі посилання суд до уваги не приймає, вважає їх надуманими, при цьому виходить з тих обставин, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на частину недобудованого житлового будинку АДРЕСА_1, не скасована, даних що така реєстрація оспорюється позивачем не надано і вимог щодо її скасування позивач не висуває.

За вказаних обставин суд повністю відмовляє позивачу в задоволенні вимог про визнання договору дарування недійсним за їх недоведеністю та безпідставністю, при цьому також враховує, що позивач не була стороною оспорюваного правочину та нею не зазначено жодної обставин, яка б свідчила, що укладанням вказаного договору порушені її права і не зазначено за захистом яких її порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів вона звернулась до суду з позовом.

Враховуючи, що позивачу повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені позивачем, суд відносить за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 202, 203, 204, 2014, 717 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати понесені позивачем ОСОБА_1 - повністю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 08 квітня 1996 року ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, місце проживання: АДРЕСА_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6, виданий 22 січня 2002 року Харківським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6.

Третя особа: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП: НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило Ірина Вікторівна, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_8.

Третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ідентифікаційний код: 41430641, місцезнаходження за адресою: місто Харків, вулиця Бібліка, 16.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя О.М. Пілюгіна