АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/4631/17 Головуючий суддя І інстанції Гримайло А. М.
Провадження № 22-ц/790/1809/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Бурлаки І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 642/4631/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 січня 2018 року в складі судді Гримайло А.М., -

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25 квітня 2012 року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що донька навчається в Комунальному закладі «Харківська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів № 9», за станом здоров`я потребує додаткового догляду та лікування, відповідач працює та має у власності нерухоме майно, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи із дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач позов визнав частково, зазначив, що розмірі його заробітної плати становить 3200 грн. на місяць, крім того, на його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_1, 2001 року народження.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 10 січня 2018 року та додатковими рішеннями цього ж суду від 20 лютого 2018 року та 06 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/6 частини від усіх видів доходів. В обґрунтування скарги зазначив, що судом помилково зазначено в рішенні про те, що він не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини доходів, ним добровільно сплачуються аліменти у розмірі 1 000 гривень на місяць.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 03 листопада 2009 року, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю ОСОБА_1

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок належного утримання дитини покладено законом на обох батьків, розмір заробітної плати відповідача становить 3200 грн. на місяць, на утримання ОСОБА_2 перебуває також донька ОСОБА_1, 2001 року народження, та дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 у розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна , грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається із матеріалів справи, розмір доходів відповідача за основним місцем роботи згідно з наданою довідкою становить 3 200 грн. на місяць.

Позивач ОСОБА_1 також працює, отримує заробітну плату.

Законами України « Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801- VIII, « Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246- VIII установлено такі розміри прожиткового мінімуму для дітей віком від 7 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень , з 1 січня 2018 року - 1860 грн.

Отже, врахувавши встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей на 2017, 2018 роки, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини від всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з урахуванням положень закону щодо обов'язку обох батьків утримувати дитину, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення , а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 10 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина