Справа № 302/317/18
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

15.05.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з: ОСОБА_1,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

20.03.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом.

В позові зазначено, що за рішенням Міжгірського районного суду від 26.01.2010 р. у справі № 2-44/2010 р. було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на дитину щомісячно. У звязку з тим, що сума яка стягується з відповідача на утримання сина є занадто малою і меншою , ніж мінімальний розмір аліментів, яку встановлені законом для дитини відповідного віку, а син потребує більшого догляду та матеріальних коштів, тому позивачка просить збільшити розмір аліментів та визначити їх у частці в розмірі 1/4.

Позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 при розгляді справи позов визнав повністю.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.01.2010 року з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у твердій грошовій сумі з 2010 року, тобто з моменту присудження з відповідача аліментів, витрати на утримання дитини істотно збільшилися, а з врахуванням того, що визначений судовим рішенням розмір аліментів в сумі 250 грн. на даний час є незначний та зменшилась купівельна спроможність присудженої суми, суд приходить до висновку про погіршення майнового стану одержувача аліментів, що позбавляє можливості її забезпечити належне утримання дитини і є підставою для зміни аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, який має постійне місце праці, а саме оператором пасажирської підвісної канатної дороги у ТОВ «Боржава маунтаін клаб», та є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання та потреби малолітньої дитини, та матеріальний стан позивачки, яка ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в частці в розмірі 1/4 заробітку (доходу) на дитину щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років (з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень), встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та те, що обов'язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави та витрати на правничу допомогу на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.01.2010 року (справа № 2-44/2010р.) з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. код НОМЕР_1, мешк. с. Пилипець, 209, Міжгірського району, Закарпатської області) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. код НОМЕР_2, мешк. с. Н. Студений, 132 «б», Міжгірського району, Закарпатської області) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 250 (двісті пятдесят) грн.. на 1/4 (одну четверту) частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. код НОМЕР_1, мешк. с. Пилипець, 209, Міжгірського району, Закарпатської області) у доход держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення _18_____05____ 2018 р.

Суддя: ОСОБА_5