У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,заподіяної злочином,-

В С Т А Н О В И В:

14.09.2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 336/2397/16-ц пр.2/336/1656/2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,заподіяної злочином.

Цим рішенням позов був задоволений частково.

З відповідача ОСОБА_1на користь позивача ОСОБА_2стягнуто відшкодування моральної шкоди,заподіяної злочином,у розмірі 147 380 гр.50 коп.та в дохід держави стягнуто судовий збір у розмірі 2210 гр.70 коп.

Копія заочного рішення направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням 14.09.2016 р.(а.с.86),установою пошти повернута до суду із зазначенням про закінчення терміну її зберігання (а.с.90).

29.10.2018 р. відповідач ОСОБА_1звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 14.09.2016 р.з тих підстав, що він не був належним чином повідомлений про дату,час та місце розгляду справи,оскільки не отримував особисто та завчасно викликів до суду,за адресою реєстрації та фактичного проживання,зазначеної позивачем у позовній заяві,в період розгляду справи не знаходився,тому з поважних причин не з*являвся у судові засідання,які призначалися у справі.

Крім того,вказує у заяві,що він через необізнаність про розгляд судом справи не зміг скористатись правами учасника справи,зокрема,ставити питання позивачу по суті спору,клопотати про виклик свідків,долучення доказів, які,на його думку,були б підставою для прийняття принципово іншого рішення.

З цих підстав просить суд заочне рішення від 14.09.2016 р. скасувати.

Також заявив клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 14.09.2016 р.з тих підстав,що про існування цього рішення йому стало відомо лише 18.10.2018 р.з постанови державного виконавця про звернення стягнення на його заробітну плату,яка надійшла за місцем роботи відповідача,та лише 19.10.2018 р.він ознайомився із самим рішенням,що вважає поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні відповідач заяву підтримав з тих підстав,що вважає суму відшкодування,яка з нього стягнута заочним рішенням суду,занадто великою,оскільки,на його думку,не всі тілесні ушкодження позивача,враховані судом як підстава для визначення розміру відшкодування,були пов*язані з її травмуванням у ДТП та запоідяні з його вини.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 просить заяву ОСОБА_1про перегляд заочного рішення задовольнити з посиланням на те,що заочне рішення ухвалене за відсутності відповідача ,який не повідомлявся належним чином про судові засідання,тому його неявка була обумовлена поважними причинами,що,на її думку,є підставою для скасування заочного рішення за заявою відповідача.На час подання цієї заяви відповідач не має доказів,які є суттєвими для справи,проте розраховує їх збирати в процесі нового розгляду справи.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4заперечував проти задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення з посиланням на те, що доводи відповідача стосовно необізнаності про дату,час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи про неодноразові виклики ОСОБА_1на адресу фактичного проживання,що підтверджують його належне повідомлення. Доводи заяви стосовно того,що рішення суду,постановлене в судовому засіданні за його відсутності,є несправедливим,жодними доказами не обгрунтовані.З цих підстав просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1

Заслухавши учасників справи по суті заяви,перевіривши обґрунтованість заяви матеріали справи, суд дійшов висновку, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачу необхідно поновити,а заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень чинного ЦПК України справи в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу(до 15.12.2017 р.), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, при розгляді заяви відповідача про перегляд заочного рішення ,судом застосовуються положення ЦПК України у редакції,чинній з 15.12.2017 р.

Статтею 120 ЦПК України передбачено,що строки,в межах яких вчиняються процесуальні дії,встановлюються законом,а якщо не визначені законом-встановлюються судом.

Згідно ст.126 ЦПК України,право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку,встановленого законом або судом.Документи,подані після закінчення процесуальних строків,залишаються без розгляду,крім випадків,передбачених ЦПК України.

За змістом ст.127 ЦПК України,встановлений судом процесуальний строк може бути поновлений судом за заявою учасника справи ,якщо визнає причини його пропуску поважними,крім випадків,коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення,про що суд постановляє ухвалу.

Причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює,зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням вимог ЦПК України,які встановлюють,що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному,повному,об*єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Заява відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку мотивована тим,що він у встановлений законом строк не реалізував своє право подати заяву про перегляд заочного рішення,оскільки про наявність цього рішення йому стало відомо лише 18.10.2018 р.,а 19.10.2018 р.він з ним ознайомився.

З матеріалів справи встановлено,що заочне рішення не було вручено відповідачу після його постановлення,інша дата отримання його копії,ніж зазначена відповідачем 19.10.2018 р.,матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до основних положень ЦПК України,передбачених ст.4,12 ЦПК України про право кожної особи захищати у суді свої права в умовах змагальності процесу,обмеження відповідачів у такому праві з формальних міркувань не відповідає завданням цивільного судочинства щодо справедливого та неупередженого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав чи інтересів осіб.

Крім того,згідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом ,який вирішить спір щодо його прав та обов*язків цивільного характеру.

За таких обставин,з метою забезпечити відповідачу доступ до правосуддя,в умовах змагальності процесу та всебічного і повного розгляду справи,суд задовольняє заяву про поновлення процесуального строку подання заяви про прегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Аналізуючи доводи відповідача про неявку у судові засіданні з поважних причин,які обумовлені відсутністю належного повідомлення по дату,час та місце судового засідання,суд встановив наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 28.04.2016 р.було відкрито провадження у даній цивільній справі,призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні 27.05.2016 р.(а.с.13)

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України у редакції,чинній на час вчинення відповідних процесуальних дій,судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи видно,що відповідач на час розгляду справи був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1991 р.,про що надана відповідь на запит суду (а.с.48),в позовній заяві зазначена адреса його фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.1)

Саме цю адресу АДРЕСА_1 відповідач зазначав як адресу місця проживання при розгляді кримінального провадження відносно нього за ст.286 ч.2 КК України (а.с.2,4,6,8), та у заяві про перегляд заочного рішення від 29.10.2018 р.

За вказаною адресою на ім*я ОСОБА_1судом надсилалася кореспонденція з повісткою на судове засідання,призначене на 27.05.2016 р.,вручене йому 06.05.2016 р.згідно поштового повідомлення під розписку(а.с.18)

В судове засідання 27.05.2016 р.відповідач не з*явився з невідомих причин,хоча був обізнаний про слухання даної справи після отримання судової повістки під розписку,про зміну місця проживання суд не повідомляв.

01.06.2016 р.на ім*я ОСОБА_1судом надсилалася повістка на судове засідання,призначене на 16.06.2016 р.,яка повернута до суду установою пошти з відміткою про закінчення терміну її зберігання(а.с.49-50)

23.06.2016 р.на ім*я ОСОБА_1судом надсилалася повістка на судове засідання,призначене на 15.07.2016 р.,яка повернута до суду установою пошти з відміткою про закінчення терміну її зберігання(а.с.54-55)

19.07.2016 р.на ім*я ОСОБА_1судом надсилалася повістка на судове засідання,призначене на 14.09.2016 р.,яка повернута до суду установою пошти з відміткою про закінчення терміну її зберігання(а.с.77)

Інформація про перебування відповідача на час розгляду справи в установах відбування покарання до суду не надходила.

Згідно із ст.77 ЦПК України у редакції,чинній на час вчинення процесуальних дій,та норм ст.128,130 ЦПК України у чинній редакції,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином,на момент проведення заочного розгляду справи 14.09.2016 р.були наявні всі передбачені для цього ст.280 ЦПК України умови,а саме:відповідач належним чином повідомлений про дату,час та місце судового засідання,відповідач не з*явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин,відповідач не подав відзив, представник позивача не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Доводи відповідача про неявку в судове засідання через поважні причини,якими він вважає відсутність належного повідомлення про дату,час та місце судового засідання,свого підтвердження при розгляді даної заяви не знайшли та повністю спростовуються матеріалам справи про те,що судом вживалися усі можливі заходи для виклику відповідача та забезпечення його участі у судовому засіданні,про що відповідач обізнаний щонайменше з 06.05.2016 р.,крім того,згідно з інформацією про списки справ,призначених судом на конкретну дату,яка розміщена в Інтернет на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Водночас,відповідачем не виконувалися обов*язки учасника справи з*являтися в судове засідання за викликом суду,повідомляти про зміну місця проживання(перебування),що мало наслідком розгляд справи без її участі.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач не вказав на наявність доказів, які вплинули б на прийняття рішення та які не були враховані судом при вирішенні справи,і доказів, наданих позивачем, не спростував,а лише посилався на те,що розмір суми відшкодування моральної шкоди,стягнутий на користь позивача,на його думку, є завеликим.

Сама по собі незгода відповідача з заочним рішенням по суті спору не являється доказом, який має істотне значення для вирішення справи,а інших підтверджених суттєвих аргументів по суті справи відповідач у заяві не зазначив та в судовому засіданні при розгляді заяви до справи не долучив,лише висловив намір оспорювати висновки судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості тілесних ушкоджень позивача у кримінальній справі,які для суду в цій справі мають приюдиційне значення,та запропонувати позивачу певну суму відшкодування,що можливо зробити в процедурі виконавчого провадження.

Зі змісту ст.288 ч.1 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку одночасного існування двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається,мають істотне значення для вирішення справи.

При розгляді заяви відповідача про перегляд заочного рішення жодної з цих підстав,необхідних у сукупності для скасування заочного рішення,не встановлено,тому в задоволенні заяви ОСОБА_1про це суд відмовляє.

На підставі ст.287,288 ч.1 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,заподіяної злочином-залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку,встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко