Справа № 450/1830/17 Провадження № 2/450/364/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу:

позивач ОСОБА_1, до

відповідач ОСОБА_2,

про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 /РНОКПП / грошові кошти у розмірі 164 734, 96 грн. /сто шістдесят чотири тисячі сімсот тридцять чотири грн. 96 коп./, як еквівалент 6 331.09 дол. США, сплачених позивачем за передачу у власність ставка в с. Соснівка Чишківської сільської ради Пустомитівського району площею 2, 3235 га.,

підстава позову (позиція позивача):

Пустомитівський районний суд Львівської області присудив стягнути на користь позивача з ОСОБА_2 73600 грн., сплачених за передачу ставка у с. Соснівка, Чишківської сільської ради Пустомитівського району, площею 2,3534 га (сума боргу в 73600 грн. була присуджена, виходячи з курсу долара США на час складення позовної заяви). Виконавчою службою було виконане рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2014 р. у справі №450/3001/13-ц, стягнуто з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 73600 грн. основного боргу, 736,00 грн. судового збору та 3000,00 грн., як відшкодування авансового внеску стягувана (постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.08. 2015 р., постанова про закінчення виконавчого провадження від 12.12.2016 р.). Предявляючи 23.08. 2013 р. до ОСОБА_2 позов про стягнення 73 600 грн. еквівалентних 9200 доларів США позивач виходив з курсу долара США стосовно гривні, який був встановлений на той час Національним банком України. Проте, після тривалого судового розгляду справи у трьох судових інстанціях (рішення суду першої інстанції вступило в силу лише після відповідної ухвали касаційного суду), зволікання боржника зі сплатою боргу на стадії виконавчого провадження, а також із врахуванням суттєвої зміни Національним банком України курсу долара США відносно гривні - стягнуті з боржника кошти в сумі 73600 грн. в момент їх фактичного надходження до позивача вже не становили еквіваленту 9200 доларів США. Тому, вважаю, що боржник ОСОБА_2 лише частково виконав своє зобовязання повернути позивачеві кошти, еквіваленті 9200 доларів США.

Позиція відповідача: постановою від 12.12. 2016 року у ВП № 48309066 від 12.12. 2016 року закінчено виконавче провадження, оскільки ОСОБА_2 повністю виконав свої боргові зобовязання перед ОСОБА_1 Українським законодавством не передбачено в договорах купівлі продажу проводити розрахунки в іноземній валюті без ліцензії. Тому, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у письмовій заяві просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

05.07. 2017 року ухвала суду про відкриття провадження у справі. 23.10.2017 року ухвала суду про забезпечення позову. 11.04. 2018 року заява представника позивача про розгляд справи без його участі, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10. 2014 року у цивільній справі, яке набрало законної сили 20.05. 2015 року згідно ухвали ВССУ, ухвалено поновити ОСОБА_1 строк предявлення вимог до ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_4; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 73 600 грн. /сімдесят три тисячі шістсот грн.. 00 коп./ сплачених за передачу у власність ставка у с. Соснівка Чишківської сільської ради Пустомитівського району, площею 2, 3534 га.; вирішення питання судових витрат. Вказаним рішенням суду встановлено та згідно ст. 82 ЦПК України не потребують доказування такі обставини: 26.05. 2005 року ОСОБА_4 дана розписка /а.с. 11/ наступного змісту: «Я, ОСОБА_4, 03 січня 1950 р. н., проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_1, буд.. 61, паспорт серії КА 293935, виданий Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області 19 листопада 1996 року, отримав від ОСОБА_1, 04 вересня 1956 р. н., що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КА 475915, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 09 липня 1997 року, в присутності свідків ОСОБА_5, (проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, буд., 2 кв. 22 ), ОСОБА_6, (проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.. 114, кв.37) 9 200,00 (дев'ять тисяч двісті) доларів США за передачу у приватну власність ОСОБА_1 замкненої природної водойми площею 2,6 га зі всіма об'єктами, які знаходяться на даній території, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, село Соснівка, що засвідчую власним підписом». Зазначена розписка підписана ОСОБА_4, а також ОСОБА_1, ОСОБА_5І, ОСОБА_6

Така обставина свідчить про той факт, що розрахунок між сторонами правочину який зазначено вище відбувався в дол. США.

Встановлено, що не з вини позивача справа № 450/3001/13-ц розглядалася тривалий час, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10. 2014 року у цивільній справі набрало законної сили 20.05. 2015 року згідно ухвали ВССУ.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10. 2014 року у цивільній справі № 450/3001/13-ц було виконане відповідачем остаточно 05.12.2016 року, що підтверджується Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.12. 2016 року (ВП № 48309066).

За змістом положень ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобовязання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно повязується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді в порівнянні з базовим. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом . Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні, а не в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національний банк України» офіційний валютний курс - курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави. Згідно Наказу Міністерства фінансів від 10.08.2000 року № 193 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Вплив змін валютних курсів», валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни. З положень статті 509 Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України та статті 173 Господарського кодексу (надалі - ГК) України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Положеннями статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобовязання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Отже, положення чинного законодавства не містять заборони на визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Дана правова позиція висвітлена в постановах Верховного Суду України від 4 липня 2011 року в справі № 3-62гс11, від 26 грудня 2011 року в справі № 3-141гс11 та від 07.10.2014 у справі № 910/763/13, а також у постановах Вищого господарського суду України від 03 серпня 2016 року у справі № 924/1968/15 та від 09 березня 2016 року справа № 910/9976/15.

Позивачем надано суду розрахунок, який перевірено судом та відповідає дійсності, з якого слідує, що відповідачем фактично сплачено позивачеві 2 868, 91 дол. США., з розрахунку офіційного курсу валют станом на час проведення платежу відповідачем згідно: платіжних доручень № 801 від 25.03.2016 р.,№ 805 від 25.03.2016 р.; № 1033 від 05.04.2016 р.; № 1665 від 26.05.2016 р.; № 2319 від 23.06.2016 р.; № 2555 від 05.07.2016 р.; № 2855 від 18.07.2016 р.; № 4263 від 17.10.2016 р.; № 4675 від 10.11.2016 р.; № 4923 від 22.11.2016 р.; № 4973 від 24.11.2016 р.; № 4971 від 24.11.2016 р.; № 5095 від 05.12.2016 р.

З урахуванням того, що позивач надав спадкодавцеві відповідача 9 200, 00 дол. США, а відповідач не з вини позивача сплатив такому лише 2 868, 91 дол. США. на моментом виконання грошового зобовязання, з урахуванням дати кожного здійсненого платежу.

На думку суду таке виконання зобовязання не є належним. А стягнення інфляційних з відповідача за рахунок переведення залишку боргу 6 331, 09 дол. США в національну валюту України гривню на 15.06. 2017 року (дата позовної заяви) є в повній мірі необхідним та справедливим способом повного виконання зобовязання відповідача перед позивача. За офіційним курсом НБУ станом на 15.06. 2017 року 6 331,09 дол. США становить 164 734, 09 грн.

Судом також враховано, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10. 2014 року у цивільній справі № 450/3001/13-ц, яке набрало законної сили 20.05. 2015 року встановлено, що загальна вартість спадкового майна, що успадковане відповідачем після смерті ОСОБА_4 складає 722 301,00 грн. Таким чином, сума фактично сплачених відповідачем коштів та заявлених позовних вимог не перевищує вартість спадкового майна.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що у цьому випадку має місце порушення прав позивача, яке полягає у неналежному виконанні відповідачем своїх боргових зобовязань.

Встановлені судом обставини свідчать про підставність позовних вимог заявлених позивачем.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1,- задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 /РНОКПП / грошові кошти у розмірі 164 734, 96 грн. /сто шістдесят чотири тисячі сімсот тридцять чотири грн. 96 коп./, як еквівалент 6 331,09 дол. США, сплачених позивачем за передачу у власність ставка в с. Соснівка Чишківської сільської ради Пустомитівського району площею 2, 3235 га.

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП / в користь ОСОБА_1 /РНОКПП / 1647,35 грн. (одна тисяча шістсот сорок сім грн., 35 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1, вул. Драгана, 21/75, м. Львів, 79000 /.

Відповідач: ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_2, вул. Шептицьких, 61, с. Чишки, Пустомитівський район, Львівська область, 81144/.

Повне рішення суду складено 11.04.2018 року.

СуддяОСОБА_7