справа № 156/943/16-ц
провадження №2/165/7/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, Іванчук Л.В.,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Старолішнянської сільської ради, Головного управління Держегеокадастру, треті особи із самостійними вимогами - ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору зі сторони відповідача - ОСОБА_4, Центр надання адміністративних послуг Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

21 листопада 2016 рокуОСОБА_6 звернулася в суд до ОСОБА_7, Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області, треті особи із самостійними вимогами ОСОБА_8. ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_4, Реєстраційна служба Іваничівського районного управління юстиції про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Старолішнянської сільської ради №54 від 08.09.2004 в частині оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7 та рішення Старолішнянської сільської ради №18/10 від 17.11.2004 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку в с.Осмиловичі Іваничівського району Волинської області площею 0,12 га на ім'я ОСОБА_7; скасування свідоцтва серії НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що видане 11.10.2004 виконкомом Старолішнянської сільської ради на ім'я відповідача ОСОБА_7, акту про державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7, про визнання незаконним і скасування рішення Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області від 17.11.2004 року № 18/10 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку в селі Осмиловичі Іваничівського району Волинської області площею 0.12 га. на імя ОСОБА_7 та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, розташовану в АДРЕСА_1, виданого 29.12.2004 Іваничівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я відповідача ОСОБА_7

За клопотанням представника позивача, ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 20.11.2017 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23.10.2017 третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраціну службу Іваничівського районного управління юстиціїї в зв'язку з ліквідацією, замінено на Центр надання адміністративних послуг.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 10.05.2018 року провадження щодо заявлених вимог про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Старолішнянської сільської ради №54 від 08.09.2004 в частині оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7, скасування свідоцтва серії НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, видане 11.10.2004 виконкомом Старолішнянської сільської ради на ім'я ОСОБА_7, акту про державну реєстрацію права власності на будинок у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Старолішнянської сільської ради Іваничівського району, Управління Держгеокадастру у Волинській області, треті особи на стороні позивача із самостійними вимогами ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору зі сторони відповідача - ОСОБА_4, Центр надання адміністративних послуг Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, про скасування свідоцтва про право власності на будинок, акту про державну реєстрацію права власності на будинок, державного акту на право власності на земельну ділянку, - закрито у зв'язку з тим, що єсудове рішення апеляційного суду Волинської області від 13.03.2017 року, яке набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вимоги позивач мотивує тим що, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_12, заповівши все своє майно позивачу ОСОБА_6. Однак лише в липні 2016 року позивач дізналася, що відповідачем ОСОБА_7, що є сином ОСОБА_12 приватизована земельна ділянка, на якій знаходиться спірне спадкове майно, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 29.12.2004 року Іваничівським районним відділом земельним ресурсів на підставі рішення Старолішнянської сільської ради від Іваничівського району Волинської області від 17.11.2004 року за № 18/10.

Вважає, що вищезазначений державний акт на право власності на земельну ділянку та його відповідна реєстрація є незаконними. Мотивує тим, що спадкодавицею ОСОБА_12 було отримано свідоцтво на забудову, згідно з яким їй була виділена земельна ділянка площею 1000 кв.м. в безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на землях присадибного фонду колгоспу ім. Котовського. Після цього нею був виготовлений проект забудови і 20.03.1975 року під №88 ОСОБА_12 була зареєстрована забудовником села Осмиловичі. Вказує, що в 2004 році ОСОБА_7, одноособово, без згоди ОСОБА_12, звернувся до Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області із заявою про визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Старолішнянської сільської ради №54 від 08.09.2004 року встановлено право власності на житловий будинок за ОСОБА_7 На підставі цього рішення, 11.10.2004 року видано свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на ім'я ОСОБА_7 Зазначає, що за заявою ОСОБА_7, рішенням Старолішнянської сільської ради від 17.11.2004 року №18/10 відповідачу йому було передано у приватну власність земельну ділянку на якій знаходиться вищевказаний будинок. Вказує, що земельна ділянка була відведена під забудову житлового будинку з підсобними приміщеннями та спорудами на ім'я ОСОБА_12 і вважає, що лише вона мала законне право в подальшому, у відповідності до чинного законодавства, здійснити її приватизацію. У відповідності до даного рішення 29.12.2004 року Іваничівським районним відділом земельних ресурсів ОСОБА_7 було видано Державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на вказану земельну ділянку. Також зазначає, що сесія Старолішнянської сільської ради та її виконавчий комітет ухвалювали рішення стосовно оформлення права власності та будинок, видачу свідоцтва про права власності на житловий будинок та передачу у приватну власність земельної ділянки на ім'я відповідача відповідно 08.09.2004 року, 11.10.2004 року та 17.11.2004 року. Стверджує, що відповідачем ОСОБА_7 будівництво житлового будинку, його добудова чи реконструкція з метою покращення житлових умов, здійснено на земельній ділянці, яка не відводилась відповідачу та не була ним придбана. Такі дії відповідача та незаконні рішення Старолішнянської сільської ради призвели до порушення законних прав спадкодавиці ОСОБА_12 Просить визнати незаконним і скасувати рішення Старолішнянської сільської ради від 17.11.2004 року №18/10 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області площею 0,12 га на ім'я ОСОБА_7, та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_3) розташовану в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області, виданого 29.12.2004 року Іваничівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_7.

Зазначені у позовній заяві ОСОБА_6, як треті особи із самостійними вимогами ОСОБА_8, ОСОБА_9 не заявили самостійних вимог стосовно спору, що розглядається судом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_6 підтримав в з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити в повному обсязі. Наголосив, що спірна земельна ділянка фактично належала ОСОБА_12, а тому вона є спадковим майном, на яке на даний час має право позивач ОСОБА_6 На думку представника позивача, під час вирішення питання про передачу відповідачу ОСОБА_7, спірної земельної ділянки у власність, мала місце корупційна складова.

Відповідач ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_9 з'явилися на розгляд справи, перебували у залі судового засідання, однак до початку судового розгляду самовільно, без повідомлення та подачі жодного клопотання стосовно відкладення розгляду справи з поважних причин, залишили приміщення суду.

Представник Старолішнянської сільської ради Іваничівського району ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що заяви з приводу оспорюваного питання розглядаються на сесії в присутності депутатів, голови сільської ради, що фіксується протоколами засідання колегіального органу. Вказує, що під час вирішення питання про передачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, власнику житлового будинку ОСОБА_7 для обслуговування житла в 2004 році, депутати брали до уваги інформацію, яка відображена у погосподарських книгах села Осмиловичі Іваничівського району, де вказано, що вказаний двір є робітничим. Також брались до уваги факти завершення будівництва спірного будинку з 1980 року відповідачем ОСОБА_7 та його дружиною за час перебування в зареєстрованому шлюбі, У зв'язку з цим жителькою села Будятичі Іааничівського району ОСОБА_12 у 1987 році була отримана інша земельної ділянки для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2 з подальшим оформленням 16 листопада 2000 року за нею права власності на вказане нерухоме майно в установленому законом порядку. Також пояснив, що він обраний головою Старолішнянської сільської ради з 16.11.2015 року, йому не відомі обставини стосовно неправомірності дій депутатів, присутніх на засіданні колегіального органу місцевого самоврядування протягом 2004 року, в тому числі в процесі прийняття оспорюваного рішення. Категорично заперечив твердження представника позивача стосовно присутності при вирішення питання корупційної складової за безпідставністю. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Іванчук Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Пояснила, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області не видавало оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку, немає повноважень щодо його скасування, тому є неналежним відповідачем у даній справі. Крім того пояснила, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», повноваження по державній реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі і земельних ділянок, виконують державні реєстратори речових прав. Вказує, що у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Зазначила, що державний акт видається виключно на підставі рішення сесії місцевої ради. Ствердила, що оспорюваний Державний акт на момент його видачі у 2004 році, по формі і змісту відповідав чинному законодавству, він зареєстрований у встановленому порядку. Також ствердила, що передача у власність земельних ділянок відноситься до повноважень сесії ради і рішення приймається колегіально. Особі у відповідності до законодавства у власність передається одна земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням. Вказала, що спадкодавиці ОСОБА_12 передана земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 - ОСОБА_14 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснивши, що спір між сторонами стосовно права власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1, вирішено рішенням апеляційного суду Волинської області від 13.03.2015 року, яке набрало законної сили. В зв'язку з цим, обставини встановлені вказаним рішенням суду є обов'язковими для суду, при прийнятті рішення у даному спорі, зокрема стосовно правомірності передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки для обслуговування належного йому житлового будинку. Вважає, що рішення сесії, на підставі якого у 2004 році відповідачу ОСОБА_7 видано Державний акт про право власності на земельну ділянку, є законним, а тому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази надані сторонами на підтримання своїх вимог і заперечень, оглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Старолішнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розглянуту Іваничівським районним судом ( справа № 2-156-9/15), застосувавши діюче на час виникнення спірних правовідносин, законодавство, суд прийшов до такого висновку.

Рішенням сесії Старолішнянської сільської ради Іваничівського району Волинської області четвертого скликання «Про приватизацію земельних ділянок» від 17.11.2004 року №18/10 (а.с.19) відповідачу ОСОБА_7 передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель ведення особистого підсобного господарства, яка розміщені в межах населеного пункту села Осмиловичі Іваничівського району.

На підставі вказано рішення сесії Старолішнянської сільської ради Іваничівського району, ОСОБА_7 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.1302 га в селі Осмиловичі Іваничівського району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (станом на листопад 2004 року) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Як зазначено у статті 81 Земельного кодексу України(станом на листопад 2004 року), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Як вбачається з пункту 34, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (станом на 2004 рік) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно підпункту «г» п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Як вбачається з матеріалів дослідженої цивільної справи №156/9/15, ОСОБА_12 рішенням загальних зборів колгоспу імені «Котовського» від 14 березня 1975 року виділено в користування земельну ділянку площею 1000 кв.м. під будівництво житлового будинку в с. Осмиловичі Іваничівського району та виготовлено проект забудови за №31 від 20 березня 1975 року на підставі рішення Старолішнянської сільської ради народних депутатів від 20 березня 1975 року №18. На виконання вказаного рішення, складений акт про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку та видане свідоцтво на забудову.

Згідно записів у погосподарських книгах, починаючи з 1986 року по час вирішення спору у суді, за особовими рахунками відкрито номер на робітничий двір в в АДРЕСА_2 на ім'я відповідача у справі ОСОБА_7 з відображенням факту реєстрації та постійного проживання за вказаною адресою його та членів його сім'ї - дружини ОСОБА_4 та дітей ОСОБА_15, ОСОБА_16

Рішенням виконавчого комітету Старолішнянської сільської ради від 08 вересня 2004 року №54, вирішено оформити право власності на житловий будинок за ОСОБА_7 і на підставі вказаного рішення вказаним органом місцевого самоврядування 11 жовтня 2004 року відповідачу ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2.

Виходячи з встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем та його представником обставин стосовно неправомірності рішення Старолішнянської сільської ради Іваничівського району «Про приватизацію земельних ділянок» від 17.11.2004 року № 18/10, яким передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель ведення особистого підсобного господарства, яка розміщена в межах населеного пункту, ОСОБА_7.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7 правомірно, у встановленому законом порядку набув права власності на спірну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2, оскільки є власником житлового будинку за вказаною адресою.

При прийняття оспорюваного рішення, сесія сільської ради, як колегіальний орган діяла у спосіб, передбачений законом та в межах своїх виключних повноважень.

Врахувавши вищевикладене, суд вважає, рішення Старолішнянської сільської ради від 17.11.2004 року №18/10 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області на ім'я ОСОБА_7 правомірним та таким що не підлягає скасуванню, як і Державний Акт про право власності на землю виданий на підставі законного рішення органу місцевого самоврядування.

Суд також наголошує на встановленій в процесі розгляду і не оспорюваній сторонами обставині, що спадкодавиця ОСОБА_12 у 2010 році заповіла позивачу ОСОБА_6 все майно, яке їй буде належати на день смерті.

На день смерті ОСОБА_12, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкодавиці не належав на праві власності житловий будинок і земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на вказане нерухоме майно було оформлене на ім'я власника - відповідача ОСОБА_7 у законному порядку в 2004 році, тобто за вісім років до смерті ОСОБА_12. яка у свою чергу, протягом вказаного періоду, не зверталася до органу самоврядування чи до суду про захист свого права власності, а отже не вважала його порушеним чи не визнаним.

З огляду на викладене, на думку суду, позивач не може претендувати на майно відповідача, яке не належало на час відкриття спадщини спадкодавцю, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 12,81 Земельного кодексу України, ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні"- суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Старолішнянської сільської ради, Головного управління Держегеокадастру, треті особи із самостійними вимогами- ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору зі сторонни відповідача - ОСОБА_4, Центр надання адміністративних послуг Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області, про визнання незаконним і скасування рішення Старолішнянської сільської ради від 17.11.2004 року №18/10 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області площею 0,12 га на ім'я ОСОБА_7, та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_3) розташовану в с. Осмиловичі Іваничівського району Волинської області, виданого 29.12.2004 року Іваничівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я ОСОБА_7 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук