Справа № 360/2923/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Гумбатова В.А.,

за участі секретаря - Бурак Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа -Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2звернулася в суд з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року її батько - ОСОБА_3 помер у м.Торез Донецької області, яке на даний час відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому видане там свідоцтво про смерть батька не приймається до відому на іншій території України.

Просила встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м.Торез Донецької області, який проживав по АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Торез Донецької області.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилася, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити її заяву.

Заінтересована особа - Бородянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, заявник ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Торез Донецької області, і її батьком є ОСОБА_3.

З копій свідоцтва про шлюб вбачається, що заявниця 18 червня 1988 року змінили прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1, а 05 листопада 1991 року змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1.

Згідно з копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Торезьким МВ ГУМВС України в Донецькій області 08 липня 2009 року, заявниця ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Торез Донецької області, і з 03 квітня 2012 року проживає в АДРЕСА_2.

Як убачається із копії паспорта громадянина України, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Торез Донецької області, і з 25 жовтня 1970 року зареєстрований по АДРЕСА_1.

Згідно з копією свідоцтва про смерть, виданого 12 листопада 2018 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Торез ДНР, про що 12 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис за № 1067.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті виданої Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області №16.5-25/686 від 19 грудня 2018 року, ОСОБА_2було відмовлено у державні реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки на підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м.Торез Донецької областівідноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх най- мінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог ст.263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер у місті Торез Донецької області, що за правилами ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживав по АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Торез Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяВ.Гумбатов