Пр.№2/756/5242/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Оболонський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.

при секретарі - Сергеєвої Т.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 13 квітня 1991 року між ними у Відділі РАЦС Жовтневого району м. Душанбе, Таджикська РСР, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №71.

Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя, різні смаки та різними світоглядами, що призвело до втрати почуття любові, рівноправ»я та взаємоповаги. Шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим.

Представник позивача в судовому засіданні викладенні обставини в позові підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити.

Враховуючи визнання позову відповідачем, у відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні в зв»язку з наступним.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 13 квітня 1991 року у Відділі РАЦС Жовтневого району м. Душанбе, Таджикська РСР, про що зроблено актовий запис №71 (а.с.9).

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільне.

Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, 10, 12, 19, 81, 200, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюбу, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 квітня 1991 року у Відділі РАЦС Жовтневого району м. Душанбе, Таджикська РСР, актовий запис №71.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко