Справа № 374/237/17
Провадження № 2/368/194/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"02" жовтня 2018 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

Серкретар судового засідання ОСОБА_1

З участю учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_2

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

18.12.2017 року на адресу Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, в якій позивач просив суд винести рішення, на підставі якого:

- стягнути з ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою: вул. Воровського, 2 м. Ржищів, вул. Воровського, 2) на його користь, - на користь ОСОБА_2 грошові кошти:

1) суму боргу згідно розписки в розмірі 27100 (двадцять сім тисяч сто) грн. 00 коп;

2) суму 3 % річних в розмірі 2230 (дві тисячі двісті тридцять) грн. 81 коп.

09.01.2018 року на адресу Ржищівського міського суду Київської області надійшла довідка, видана 04.01.2018 року адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, в якій зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 25.10.2016 року за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Кооперативна, будинок № 11.

11.01.2018 року Кагарлицьким районним судом Київської області на підставі ст. 31, 187, 260 ЦПК України винесено ухвалу, згідно якої:

- передати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики на розгляд до Кагарлицького районного суду Київської області.

08.02.2018 року справа надійшла на адресу Кагарлицького районногосуду Київської області.

08.02.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи бу визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

11.07.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у спправі, та призначено справу до слухання на 13 год. 00 хв. 20.07.2018 року.

20.07.2018 року слухання справи відкладено на 11.09.2018 року в зв»язку з неявкою сторін по справі.

11.09.2018 року слухання справи відкладено на 18.09.2018 року в зв»язку з неявкою сторін по справі.

18.09.2018 року суд, провівши необхідні процесуальні дії під час підготовчого судового засідання, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України виніс ухвалу про закриття підготовчого судового засідання, та призначив справу до судового розгляду на 14 год. 00 хв. 02.10.2014 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.10.2018 року, позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

В судове засідання, яке відбулося 02.11.2018 року, відповідач ОСОБА_3 не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, зокрема, шляхом поміщення оголошення в газету «Урядовий Кур»єр» від 25.09.2018 року, № 19.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 не заперечував проти заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхзом направлення судових повісток з повідомленням про вручення, окрім того, оголошення про день, час та місце слухання справи було поміщено судом в друкований засіб масової інформації загальнодержавного значення, - в газету «Урядовий Кур»єр» від 25.09.2018 року, № 19.

Відповідач ОСОБА_3 не по відомив про причини своєї неявки, не подав відзив на позовну заяву, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з довідки, яка видана 04.01.2018 року адресно - довідковим підрозділом територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області, відповідач по даній справі, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 25.10.2016 року за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Кооперативна, будинок № 11.

Фактичні обставини справи.

Позивачем по даній справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, паспорт громадянина України серії СТ 200083, виданий 15 липня 2010 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, паспорт громадянина України серії СК 568055, виданий 23.05.1997 року Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Спір між сторонами виник внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_3 договірних зобов»язань за договором позики, укладеним ним з позивачем по справі, - ОСОБА_2, за наступних обставин.

23.02.2015 року між позивачем, - ОСОБА_2 та Відповідачем, - ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого Відповідач взяв у Позивача в борг грошові кошти в розмірі 1000 тис.(однієї тисяч) доларів США, які зобов'язався повернути не пізніше 05 березня 2015 року.

На підтвердження укладення договору позики Відповідач власноручно написав про це розписку, яка міститься в матеріалах справи.

Проте, відповідач, в порушення умов договору позики, які зазначені в розписці, кошти позивачеві не повернув, та, починаючи з 05.03.2015 року, повертати кошти в добровільному порядку не бажає.

Застосування норм матеріального та процесуального права до даного спору.

Згідно положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Враховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з положеннями ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує переданая йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві борг (грошові кошти в тій же самій сумі або речі, визначені родовими ознаками в тій же кількості, такого ж роду та тієї ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановленому договором.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно з положенням ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування зобовязання.

У розписці відповідач зобов'язався повернути борг не пізніше ніж 05 березня 2015 року, проте, станом на час слухання справи відповідач борг в добровільному порядку кошти не повернув.

Згідно ч. 2 ст.533 ЦК України та судової практики (справи (№ 6-20441св12,№ 6-20919св12) коли грошове зобовязання повинне бути виконане в грошовій одиниці іншої держави, сума боргу стягується в гривні за відповідним курсом.

Відповідно, борг Відповідача 1000 (одна тисяча) доларів США на момент подачі позову згідно курсу Національного Банку України складає 27100 грн.

Несплата Відповідачем суми боргу протягом майже трьох років, а точніше - 1012 днів з 06.03.2015 року до дня подачі позову до суду, є простроченням виконання грошового зобовязання.

Одностороння відмова від виконання зобовязання в силу ст.. 525 ЦК України не допускається.

Згідно 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи судову практику Верховного Суду України, зокрема, Постанову ВСУ від 27 січня 2016 р. у справі № 6-771 цс 15, офіційний індекс інфляції, - це знецінення - зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні, а не іноземної валюти, тому долар США у борговому зобовязанні індексації не підлягає, позивач має право на нарахування лише трьох процентів річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку 3% річних станом на 12.12.2017 року Відповідач повинен сплатити Позивачу, окрім боргу, кошти в сумі 2230 грн.81 коп.

Розрахунок наступний:

Використовується формула - ЕУ = (s + ЕI) х Q х 3% / 365, де ЕУ - сума 3% річних; s - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочення, ЕІ-інфляційні втрати за період прострочення.

Отже, у 2015році кількість днів прострочення з 06.03. по 31.12.2015 складає 301 день, а сума 3% річних за 2015 рік становить:

1000дол. США х 27,10грн. = 27100грн.

Сума 3% річних =( 27100 +0) х 301 дн. X 0,03/ 365 дн.= 670 грн.45 коп.

У 2016році кількість днів прострочення з 01.01. по 31.12.2016 складає 366 днів, а сума 3% річних за 2016 рік становить:

Сума 3% річних =( 27100 +0) х 366 дн. X 0,03/ 366 дн.= 813 грн.00 коп.

У 2017році кількість днів прострочення з 01.01. по 12.12.2017 складає 349 днів, а сума 3% річних за 2017 рік становить:

Сума 3% річних =( 27100 +0) х 349 дн. X 0,03/ 365 дн.= 777грн.36 коп.

Отже, сума 3% річних від суми простроченого боргу станом на 12.12.2017року складає 670,45грн. + 813грн. + 777,36 грн. =2230 грн. 81 коп.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, та норми права, викорстані судом, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 правомірно звернувся до суду зазахистом свого порушеного права, що відповідачє положегнню ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приходить до висновку щодо захисту законного права позивача ОСОБА_2, з огляду на положення ч. 1 ст. 5 ЦПК України, шляхом винесення судового рішення.

Так, згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи і інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений Законом або договором.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_2, - мали місце;

- із встановлених обставин випливають відносини права власності, зокрема, відносини щодо укладеного договору позики, які врегульовано нормами ЦК України.

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення, - шляхом винесення заочного рішення;

- судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача, що судом буде обгрунтовано нижче;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 430 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

В матеріалах справи містяться:

- квитанція № 373 від 18 грудня 2017 року, яка засвідчує той факт, що позивачем ОСОБА_2 при подачі позовної заяви сплачено 640 (шістьсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

- квитанція 25207258 від 18.09.2018 року, яка засвідчує той факт, що позивачем сплачено кошти в сумі 630 (шістьсот тридцять) грн. 00 коп. за поміщення оголошення в газету «Урядовий Кур»єр», яким було повідомлено відповідача ОСОБА_3 про день, час та місце слухання справи.

Відповідно, враховуючи вищевикладені норми процесуального права, суд приходить до висновку, що судові витрати слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача, - ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, ч.ч. 1, 2 ст. 207, ст. 526, 533, ч. 1 ст. 612, ст. 625, ч. 1 ст. 1046 ст. 1047 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст. 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, паспорт громадянина України серії СК 568055, виданий 23.05.1997 року Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, паспорт громадянина України серії СТ 200083, виданий 15 липня 2010 року Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти в сумі:

- 27100 (двадцять сім тисяч сто) грн. 00 коп. суми боргу за договором позики від 23.02.2015 року;

- 2230 (дві тисячі двісті тридцять) грн. 81 коп. плати 3% річних за користування коштами згідно договору позики від 23.02.2015 року.

- 640 (шістьсот сорок) грн. 00 коп. сплаченого позивачем судового збору при поданні позовної заяви.

- 630 (шістьсот тридцять) грн. 00 коп. за оплату позивачем оголошення в газету «Урядовий Кур»єр».

Всього стягнути кошти в сумі 30600 (тридцять тисяч шістьсот) грн. 00 коп.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.