ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2544/17
Провадження №2/477/1047/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві за цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_5 за рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року на її користь на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що у неї з відповідачем є спільна дитина син ОСОБА_6, який знаходиться на її утриманні. Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2003 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно. В подальшому рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року розмір аліментів був зменшений та стягнуто на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку. В теперішній час їй стало відомо, що у відповідача покращилося матеріальне становище та він працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Санпро Трейдінгс». Тому, у звязку зі зміною матеріального становища відповідача та для забезпечення потреб дитини, просила збільшити розмір аліментів з 1/6 до 1/4 частини всіх видів його доходів.

Ухвалою судді від 04 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 березня 2018 року позов задоволено повністю, збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року, які стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Додатковим рішенням від 16 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

25 червня 2018 року ОСОБА_5подав заяву про перегляд заочного рішення від 01 березня 2018 року.

Ухвалою судді від 27 червня 2018 року заява про перегляд заочного рішення залишена без руху, наданий строк для усунення недоліків.

20 липня 2018 року ОСОБА_5надіслав суду виправлену заяву про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області, яка ухвалою судді від 14 серпня 2018 року прийнята до розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 березня 2018 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 березня 2018 року скасовані, справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Також зазначив, що неповнолітній ОСОБА_6 перебував на лікуванні в Миколаївській обласній дитячій клінічній лікарні, що підтверджується випискою з лікарні, що в свою чергу є підставою для збільшення розміру аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 18 липня 2013 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Також на його утриманні знаходяться малолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина ОСОБА_7, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, на утримання яких він також сплачує аліменти. Крім того вказала, що сукупний розмір аліментних платежів значно перевищує встановлений законом, тому підстави для задоволення позову відсутні.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2003 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с.3-4).

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-ФП №164914 від 12 липня 2004 року, позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Відповідно до частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Зокрема, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно приписів статті 181 СК України способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними або судом.

Судом визначається частка (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину згідно частини 1 статті 183 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наступні обставини:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, розмір аліментів за певних обставин може бути змінений.

Так, згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до розяснень, що містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач, як на підставу для збільшення розміру аліментів, посилається на зміну матеріального становища платника аліментів та стан здоровя дитини.

Так, згідно повідомлення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №С-757/2/7-17 від 05 жовтня 2017 року, відповідач перебуває у трудових правовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Санпро Трейдінгс» (а.с.8).

Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходу громадян для дитини відповідного віку.

Представник позивача у судовому засіданні не зміг обґрунтувати, яким чином офіційне працевлаштування відповідача впливає на зміну, у бік збільшення, частки від усіх видів заробітку (доходу), в рахунок сплати аліментів, які вже стягуються за рішенням суду саме у відсотковому (у виді частки) значенні до розміру такого заробітку (доходу).

Суд вважає, що зміна розміру частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача не може залежати від офіційного працевлаштування, оскільки за відсутності зазначеного факту, стягнення відбувається виходячи з середньої заробітної плати по обласному центру.

З виписки №10631/1567 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 вбачається, що останній перебував на лікуванні в Миколаївській обласній дитячій лікарні з 13 вересня 2018 року по 21 вересня 2018 року (а.с.113).

На думку суду, хвороба дитини, яка зазначена у виписці №10631/1567 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого не є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів.

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, витрати повязані з лікуванням дитини, що викликані її хворобою, є підставою для стягнення в подальшому додаткових витрат на дитину, у разі наявності спору.

Як зазначив представник відповідача, на утриманні ОСОБА_5 також перебувають діти ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дружина ОСОБА_7, що свідчить про неможливість сплачувати ним аліменти на утримання сина ОСОБА_10 у більшому розмірі.

Вказані обставини є істотними для вирішення питання про зміну розміру аліментів, тому суд враховує наступне.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-ФП №155160 від 10 лютого 2004 року та свідоцтва про народження серії І-ФП №243848 від 23 березня 2016 року, відповідач ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.56, 59).

Згідно повідомлень Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 09 жовтня 2018 року№4953/14.3-36, №4954/14.3-36, №4955/14.3-36 на виконанні у відділі перебувають відкриті виконавчі провадженні відповідно:

№57256867 по судовому наказу №469/509/18; 2-н/469/28/18 від 16 липня 2018 року, який виданий Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.114);

№57257038 по виконавчому листу №469/510/18; 2/469/346/18 від 07 серпня 2018 року, який виданий Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, віку трьох років (а.с.115);

№46704858 по виконавчому листу №469/696/13-ц від 20 липня 2018 року, який виданий Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 серпня 2013 року і до повноліття дитини (а.с.116).

З урахуванням пропорційності стягуваних аліментів на утримання дітей ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дружини ОСОБА_7, суд приходить до висновку про відповідність стягуваної суми аліментів в частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що визначені рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року, загальним засадам цивільного законодавства справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК України).

Посилання представника відповідача, що тяжкий стан здоровя відповідача, згідно висновку ТОВ КФ «Джерело+» від 10 листопада 2018 року (а.с.58), є підставою для відмови у задоволенні позову є безпідставними, оскільки зі змісту висновку не можливо встановити, яким саме чином зазначені захворювання впливають на матеріальний стан відповідача, в тому числі з урахуванням його офіційного працевлаштування.

Ураховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову через його необґрунтованість.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

З огляду на приписи частини 6 статті 141 ЦПК України у разі звільнення позивача від сплати судових витрат та відмови в задоволенні позову, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, 293, 294 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за місцем проживання: 57210, смт.Воскресенське Вітовського району Миколаївської області, вул. Леніна,34.

відповідач ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за місцем проживання: 57401, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 20 листопада 2018 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО