Дата документу 19.12.2018 Справа № 310/5348/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/5348/18Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М.
Пр. № 22-ц/807/1105/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Кулабухової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - Банк), Запорізької обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» в особі державного реєстратора Безсмолого Олександра Володимировича, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, припинення дії, що порушують право, скасування реєстрації права власності, відновлення права власності

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою (а.в.м. 1-7), в якій просив:

- визнати протиправними дії Банку щодо здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Банку, як іпотекодержателю, права власності на житловий будинок АДРЕСА_1;

- зобов'язати Банк припинити дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Банку, як іпотекодержателю, права власності на житловий будинок АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер - 36349744 від 27.07.2017, про реєстрацію права власності та державну реєстрацію права власності від 27.07.2017 (номер запису про право власності - 21608111) за ПАТ «ПУМБ» на будинок АДРЕСА_1;

- відновити право власності за ОСОБА_3 на 4/5 часток та ОСОБА_5 на 1/5 частку на цей житловий будинок.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2018 року (а.в.м. 32) відкрито провадження у цій справі за вищезазначеним позовом.

Крім того, 20.09.2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований за ПАТ «ПУМБ».

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року (а.в.м. 102-103) заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цій справі задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано за Банком на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 36349744 від 27.07.2017 (номер запису про право власності - 21608111).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.в.м. 33-44) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м.96).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.в.м. 110), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м. 112).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 19 грудня 2018 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.в.м. 113-119), всі учасники цієї справи не з'явились, окрім представника Банку (а.в.м. 120-121) Бойченка Д.О., при цьому, останні апеляційний суд про причини своєї неявки не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки всіх учасників цієї справи, що не з'явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника Банку - Бойченка Д.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку - Бойченка Д.О., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у вищезазначений спосіб у цій справі, керувався ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України та виходив із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник - адвокат ОСОБА_9, звернувся до суду із вищезазначеним позовом до Банку про визнання протиправними дій щодо здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язання Банку припинити ці дії; також просив скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 36349744 від 27.07.2017, про реєстрацію права власності та державну реєстрацію права власності від 27.07.2017 (номер запису про право власності - 21608111) за Банком на будинок АДРЕСА_1 та відновити їх право власності на цей житловий будинок.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_3 був власником цього житлового будинку відповідно до договору дарування № 906 від 25.04.2008 року, ОСОБА_5 набула право власності на нього на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-2662 від 23.07.1997 року. Влітку 2017 року позивач дізнався, що 25.07.2017 року державним реєстратором Запорізької обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Безсмолим О.В. було прийнято рішення про реєстрацію за Банком права власності на цей житловий будинок. При цьому, таке переоформлення було здійснено з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про захист прав споживачів», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», чим були порушені його права як власника на це нерухоме майно.

В поданій заяві про забезпечення позову, представник позивача просив забезпечити вищезазначений позов шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. При цьому посилається на те, що предметом позову є скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації за відповідачем права власності саме на цей житловий будинок та відновлення його права власності, але враховуючи, що Банк може ним розпорядитися (продати, обміняти, подарувати, тощо), передати у власність іншим особам, що може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого його законні права не будуть захищені, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Враховуючи, що у суді вирішується спір щодо права власності та скасування державної реєстрації права власності за Банком на вищезазначений житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, тому існує реальна можливість подальшої реалізації зазначеного нерухомого майна, що в свою чергу може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, заходи забезпечення є співмірними з заявленими вимогами, суд першої інстанції вважав, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а клопотання представника позивача підлягає задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивача Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними.

Встановлено, що вжиті у цій справі заходи забезпечення позову (накладення арешту на предмет спору - вищезазначену іпотечну квартиру, право власності на яку вже зареєстровано за Банком) не є тотожними задоволенню заявлених у цій справі вищезазначених позовних вимог позивача ОСОБА_3 (про визнання протиправними дії Банку щодо здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Банку, як іпотекодержателю, права власності на житловий будинок АДРЕСА_1; скасування рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер - 36349744 від 27.07.2017, про реєстрацію права власності та державну реєстрацію права власності від 27.07.2017 (номер запису про право власності - 21608111) за ПАТ «ПУМБ» на будинок АДРЕСА_1; відновлення право власності за ОСОБА_3 на 4/5 часток та ОСОБА_5 на 1/5 частку на цей житловий будинок).

Тому, судом першої інстанції постановлено ухвалу, яка предметом апеляційного оскарження на теперішній час, з дотриманням вимог ст. 150 ч. 10 ЦПК України.

І, навпаки, вжиті лише на час розгляду цієї справи судом у цій справі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими у цій справі вищезазначеними позовними вимогами позивача ОСОБА_3 та не порушують прав Банку.

У разі незабезпечення позову позивача у цій справі у вищезазначений спосіб, Банк, як відповідач у цій справі, дійсно може безперешкодно здійснити відчуження предмета спору - вищезазначеної іпотечної квартири на користь будь-якої третьої особи, що може у подальшому утруднити виконання можливого рішення суду у цій справі про задоволення позову позивача, поновлення прав позивача тощо, а ці обставини є підставами для забезпечення позову позивача у цій справі в силу вимог ст. 149 ч. 2 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України; ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.в.м. 88).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12,141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 20.12.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.