Справа № 766/5799/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 10.09.2015 року о 10.50 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Peugeot 206, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. 295 Стрілецької дивізії, яка є другорядною дорогою, не надав перевагу в русі транспортному засобу Merсedes Benz С 200, державний номерний знак НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі вул. Гагаріна, чим спричинив ДТП, внаслідок якого були нанесені пошкодження транспортному засобу. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 30.09.2015 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу №86 від 19.09.2015 року вартість відновлювального ремонту складає 260619,70 грн., втрата ринкової вартості складає 20121,96 грн. Таким чином, матеріальна шкода спричинена автомобілю відповідачем складає 280580,51 грн.

У звязку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача 280580,51 грн. матеріальної шкоди завданої транспортному засобу; стягнути з відповідача 2000,00 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 2825,81 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10.09.2015 року о 10.50 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Peugeot 206, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Херсоні по вул. 295 Стрілецької дивізії, яка є другорядною дорогою, не надав перевагу в русі транспортному засобу Merсedes, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, яка рухалася по головній дорозі вул. Гагаріна, в результаті чого сталося зіткнення, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 30.09.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Власником автомобіля Merсedes Benz С 200, державний номерний знак НОМЕР_2, була ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 076299.

Відповідно до висновку експерта №Вс-21 судової автотоварознавчої експертизи від 12.10.2017 року, ринкова вартість легкового автомобіля Merсedes Benz С 200, державний номерний знак НОМЕР_2, на момент пошкодження в ДТП 10.09.2015 року складає 531053,41 грн. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору власнику легкового автомобіля Merсedes Benz С 200, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження 10.09.2015 року в результаті ДТП станом на 19.09.2015 року становить 279150,19 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

В п.9 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за шкоду, завдану цим джерелом, якщо доведе, що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб (наприклад, у разі незаконного заволодіння транспортним засобом), внаслідок непереборної сили (наприклад, у разі стихійного лиха), а не з його вини. Особи, які вчинили ці протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об'єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187 ЦК).

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в рахунок відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП транспортному засобу Merсedes Benz С 200, державний номерний знак НОМЕР_2, сума в розмірі 279150,19 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження таких витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2791,50 грн.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин справи та вимог закону, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 102, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 279150,19грн. (двісті сімдесят девять тисяч сто пятдесят гривень девятнадцять копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2791,50грн. (дві тисячі сімсот девяносто одну гривню пятдесят копійок) в рахунок відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська