"21" травня 2018 р. Справа № 363/4393/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Палій Л.О.,

за участі представника

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород Київської області скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 Вячеслава Андрійовича, зацікавлена особа Державне підприємство «Сетам»,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 Вячеслава Андрійовича, зацікавлена особа Державне підприємство «Сетам» В обґрунтування вимог скарги зазначила, що державними виконавцями Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснюються виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні №34825410 на підставі виконавчих листів, виданих Вишгородським районним судом Київської області та Подільським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 В даному виконавчому провадженні ТОВ «Українська експертна група» за постановою державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 від 03.10.2017 року проведено оцінку майна боржника ОСОБА_2, а саме земельної ділянки площею 0,1653 га за адресою Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 32, кадастровий номер :02:006:1007, призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та за результати якої складено висновок про вартість зазначеної земельної ділянки, яка станом на 03 жовтня 2017 року становить 385199 грн. 00 коп. Зазначила, що вказана оцінка майна є необ'єктивною та заниженою. Висновок виконано без дотримань положень національних стандартів щодо оцінки майна, зокрема Постанови КМУ від 10 вересня 2003 р. № 1440 Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а також Постанови КМУ від 28 жовтня 2004 р. № 1442 Про затвердження Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна». Не погоджуючись із даною оцінкою, боржник самостійно звернулася до іншого субєкта оцінювання - ТОВ «Міжрегіональна агенція незалежної оцінки» з заявою про проведення оцінки цього ж майна. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 30.10.2017 року ринкова вартість цієї ділянки складає суму, що в чотири рази перевищує ту, яка зазначена у висновку ТОВ «Українська експертна група», а саме - 1332731, 25 грн. У звязку із чим звернулася до суду із скаргою та просила зупинити передачу на реалізацію арештованого майна - земельної ділянки площею 0,1653 га за адресою Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 32, кадастровий номер :02:006:1007, призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, за визначеною ТОВ «Українська експертна група», заборонивши проведення публічних торгів з реалізації цього майна за ціною, визначеною ТОВ «Українська експертна група», до вирішення скарги по суті; визнати рішення державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 Вячеслава Андрійовича про оцінку зазначеної земельної ділянки, незаконним та скасувати його.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримала та просила про їх задоволення.

Державний виконавець Подільського районного відділу ДВС м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах скраги.

Зацікавлена особа ДП «СЕТАМ» в судове засідання, також не зявилась, направила на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що оцінка вартості майна, визначена станом на 03.10.2017 p. проводилась з урахуванням примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження, для визначення початкової вартості земельної ділянки, для її реалізації, як арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, у той час, як звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 30.10.2017 р. виконаний TOB Міжрегіональна агенція незалежної оцінки, не враховує факт арешту і примусової реалізації зазначеного майна, вимушені умови продажу тощо, що є суттєвим для розгляду даної справи. Таким чином, законні підстави для задоволення вимог скаржника відсутні, у звязку із чим просила відмовити у задоволенні скарги та розглянути справу за відсутності представника ДП «СЕТАМ».

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового засідання, вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що державними виконавцями Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснюються виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні №34825410 на підставі виконавчих листів, виданих Вишгородським районним судом Київської області та Подільським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

03.10.2017 року за постановою державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ТОВ «Українська експертна група» проведено оцінку майна боржника ОСОБА_2, а саме земельної ділянки площею 0,1653 га за адресою Вишгородський район, с. Лютіж, вул. Визволителів, 32, кадастровий номер :02:006:1007, призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно, висновку про вартість майна ринкова вартість нерухомого майна - обєкту оцінки станом на 03 жовтня 2017 року становить 385199 грн. 00 коп. (а.с. 8).

У своїй скарзі скаржник посилалася на те, що висновок виконано без дотримання положень національних стандартів щодо оцінки майна, зокрема Постанови КМУ від 10 вересня 2003 р. № 1440 Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а також Постанови КМУ від 28 жовтня 2004 р. № 1442 Про затвердження Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна».

Не погоджуючись із даною оцінкою, боржник самостійно звернулася до іншого субєкта оцінювання - ТОВ «Міжрегіональна агенція незалежної оцінки» з заявою про проведення оцінки цього ж майна. Згідно зі звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 30.10.2017 року ринкова вартість цієї ділянки склала 1 332 731, 25 грн. (а.с. 9-10).

Згідно з приписами ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна визначаються відповідно до пунктів 50,51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав"(затверджений Постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003р.).

Пунктом 50 Стандарту передбачено, що проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої доводиться оцінка; визначення бази оцінки;подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки».

Відповідно до пункту 51 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно: їй оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до п. 11 Національного стандарту №1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Поняття «база оцінки» (п. 3 Стандарту) визначає, що це є комплекс методичних підходів, методів та оціночних процедур, що відповідають певному виду вартості майна. Вибір бази оцінки залежить від мети, з якою проводиться оцінка майна, його особливостей, а також нормативних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

За ч. 5 цієї ж статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денисй строк з дня отримання повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи 25.10.2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_2 про вартість майна, що належить боржнику, визначену за результатами експертної грошової оцінки про що, свідчить її розписка про ознайомлення (а.с. 7).

Отже, виходячи із системного аналізу зазначених норм, можна дійти висновку, що визначення вартості, оцінки майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії. Чинним законодавством чітко визначений порядок оскарження саме результатів оцінки майна та не передбачено оскарження процесуальних дій державного виконавця, направлених на проведення такої оцінки нерухомого майна, а тому постанова державного виконавця про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні не підлягає оскарженню і як наслідок не може бути скасованою за рішенням суду.

З огляду на наведене, в судовому засіданні встановлено, що дії державного виконавця Полінського В.А. по проведенню оцінки майна земельної ділянки повністю узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у формі рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. (абз. 4 ч. 2ст. 4 Закону N2658-III)

Частиною першою статті 13 Закону N2658-IIIпередбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, вважаючи, що визначена субєктом оціночної діяльності вартість майна не відповідає ринковій власник майна не позбавлений можливості звернутися до державного виконавця з відповідним запитом про рецензування звіту про оцінку майна.

Однак, таким правом ОСОБА_2 не скористалася, звернувшись до суду зі скаргою на дії державного виконавця та заявивши вимоги про визнання рішення державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 Вячеслава Андрійовича про оцінку земельної ділянки, незаконною та скасувати її.

При цьому, згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12.13,18,81,260,450,451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 Вячеслава Андрійовича, зацікавлена особа Державне підприємство «Сетам» - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Котлярова