Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 295/1726/16-ц

провадження № 61-10821св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира, у складі судді Полонця С. М., від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області, у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М., від 27 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про поділ майна.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України, 2004 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належно повідомлений позивач та її представник повторно не прибули у судове засідання, не подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, а тому суд залишив позовну заяву без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено порушень норм процесуального права. Висновок суду першої інстанції про те, що належно повідомлений позивач та його представник повторно не прибули у судове засідання, не подали заяву про розгляд справи у їх відсутність підтверджується матеріалами справи, яким місцевий суд дав правильну оцінку.

У січні 2018 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи. Заявник не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Залишаючи без розгляду позовну заяву місцевий суд не врахував, що заявник знаходилась на лікуванні, що є поважною причиною неприбуття у судове засідання та підставою для відкладення розгляду справи.

12 березня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

06 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України, 2004 року, оскільки частиною третьою статті 169 ЦПК України, 2004 року, передбачено право суду залишити позовну заяву без розгляду у випадку повторної неявки у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2016 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду на 23 березня 2016 року.

Сторони були завчасно повідомлені про час і місце слухання справ, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22, 23).

У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання 23 березня 2016 року, з урахуванням заяви позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 16 червня 2016 року.

Сторони були завчасно повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26, 27).

16 червня 2016 року розгляд справи було відкладено на 20 вересня 2016 року. У судовому засіданні були присутні позивач та її представник.

Сторони були завчасно повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та розписки (а.с. 35, 36, 53, 54).

20 вересня 2016 року у справі оголошено перерву до 22 грудня 2016 року.

Сторони були завчасно повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчать розписки з особистими підписами (а.с. 68).

22 грудня 2016 року, з урахуванням заяви позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, розгляд справи було відкладено на 29 березня 2017 року.

Відомостей про отримання позивачем чи її представником виклику у судове засідання на 29 березня 2017 року матеріали справи не містять.

29 березня 2017 року розгляд справи відкладено на 29 червня 2017 року у зв'язку з перебуванням головуючого-судді (Семенцова Л. М.) у відпустці.

Відомостей про отримання позивачем чи її представником виклику у судове засідання на 29 червня 2017 року матеріали справи не містять.

29 червня 2017 року, з урахуванням клопотання представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 18 вересня 2017 року.

Сторони були завчасно повідомлені про час і місце слухання справи, про що свідчить розписка (а.с. 90).

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із закінченням повноважень зі здійснення правосуддя у судді Семенцової Л. М. (а.с. 92).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 07 серпня 2017 року справу № 295/1726/16-ц розподілено судді Полонець С. М., який ухвалою від 08 серпня 2017 року прийняв справу до свого провадження та призначив її до судового розгляду на 17 серпня 2017 року (а.с. 93, 94).

Відомостей про отримання позивачем чи її представником виклику у судове засідання на 17 серпня 2017 року матеріали справи не містять.

17 серпня 2017 року судовий розгляд справи відкладено на 20 вересня 2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін у справі.

Відомостей про отримання позивачем чи її представником виклику у судове засідання на 20 вересня 2017 року матеріали справи не містять.

20 вересня 2017 року у справі оголошено перерву до 30 жовтня 2017 року. У судовому засіданні був присутній представник позивача, який був обізнаний про час і місце наступного судового засідання (а.с. 112-114, 115).

30 жовтня 2017 року позивачем подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядження її представника (а.с. 116).

30 жовтня 2017 року судовий розгляд справи відкладено на 13 листопада 2017 року у зв'язку з неявкою у судове засідання сторін у справі.

Позивач була завчасно повідомлена про час і місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 120).

13 листопада 2017 року представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням у відрядженні та перебуванням позивача на лікуванні (а.с. 125). Доказів на підтвердження обставин, зазначених у заяві, представником позивача суду не надано.

У разі повторної неявки у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, незалежно від причин неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду (частина третя статті 169 ЦПК України, 2004 року).

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Застосувати положення пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України, 2004 року, з урахуванням частини третьої статті 169 ЦПК України, 2004 року, і залишити позовну заяву без розгляду суд має право за наявності таких умов: повторної неявки позивача у судове засідання, його належного повідомлення про час та місце розгляду справи та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Суд першої інстанції, встановивши наявність усіх вищеперелічених умов (позивач та її представник, які були повідомлені про час і місце проведення судового розгляду, 30 жовтня та 13 листопада 2017 року не з'явились у судове засідання, заяву про розгляд справи за відсутності позивача не подавали), постановив законну і обґрунтовану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тією самою вимогою до відповідача.

Апеляційний суд, відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, 2004 року, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

За правилами частини першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта