УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Д.В.Нев»ядомський, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру ,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебувала вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Київського районного суду від 09 жовтня 2017 року було відкрито провадження по даній справі.

10.01.2018 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить суд забезпечити позов, шляхом заборони Київському відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУ юстиції у Харківській області виконувати виконавчі листи по справі № 2018/20499/2012 до винесення рішення по цій справі по суті. Свою вимогу обґрунтовує тим, що невжиття забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки існує імовірність примусового виселення позивача з квартири на підставі виконавчого провадження ВП № 55441400, а тому не вжиття заходів може унеможливити в майбутньому виконання рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м.Харків від 10.01.2018 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання особи такою, що втратила право на нерухомість задоволено.

Заборонено Київському відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУ юстиції у Харківській області виконувати виконавчі листи по справі № 2018/20499/2012 до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання особи такою, що втратила право на нерухомість.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 січня 2018 року залишено без мін.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 12 квітня 2018 року ОСОБА_3 Анатоліївни до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру - задоволено в повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МК 906582, видний Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області 23.06.1998 року право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 9450 грн.( дев»ять тисяч чотириста п»ятдесят гривень).

Постановою від 05 вересня 2018 року Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 10 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

12 листопада 2018 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справа надійшла в провадження судді Київського районного суду м.Харкова Нев»ядомського Д.В. для продовження розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, у справі № 2018/20499/2012-ц усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири № 7 у будинку № 82 на вулиці Сумській у місті Харкові, на виконання якого 18 травня 2017 року суд видав виконавчий лист, а 27 грудня 2017 року державний виконавець Київського РВ ДВС ГТУЮ у місті Харкові відкрив виконавче провадження на його виконання.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2016 року у справі № 640/9850/16-ц визнано недійсним договір комісії від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 7 у будинку № 82 на вулиці Сумській у місті Харкові, укладений 16 липня 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Посилаючись на те, що договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 0., визнаний недійсним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та заявою про його забезпечення шляхом заборони Київському РВ ДВС ГТУЮ у місті Харкові виконувати виконавчі листи у справі № 2018/20499/2012-ц.

Відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Визначений статтею 152 ЦПК України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані інші його види.

Разом із тим недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Оскільки заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартирує тотожною задоволенню позовних вимог у цій справі та по суті є зупиненням виконання рішення, яке набрало закон мої сили, в іншій справі, а тому у забезпеченні слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В. Нев»ядомський