Провадження № 6/331/333/2018
Справа № 2-4351/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1) про видачу дублікату виконавчого листа № 2-4351/10, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя на виконанні перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, який виданих Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.02.2011 року на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини.

У 2018 році заявниці стало відомо, що Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя у квітні 2014 року направив зазначений виконавчий лист до Вознесенівського (Орджонікідзевського) ВДВС м. Запоріжжя, у зв'язку з тим, що боржник зареєстрований та мешкає на його території. Однак, старшим державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя 15.04.2014 року винесена постанова про відмову у прийнятті виконавчого листа № 2-4351/10, у зв'язку з тим, що Олександрівським ВДВС м. Запоріжжя не в повному обсязі перевірено майновий стан боржника. Отже виконавчий лист втрачено. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить суд видати дублікати виконавчого листа по справі № 2-4351/10, який виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.02.2011 року.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа без його участі, на задоволені заяви наполягає.

Боржник у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив, заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, заяву та долучені до неї документи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Як роз'яснено у Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили. Хибною є практика судів, що не з'ясовували підстав, за якими стягувач чи державний виконавець звертався за отриманням дубліката виконавчого листа, та обставин втрати виконавчого листа, не перевіряли дані про існування виконавчих проваджень за цими виконавчими листами або судовими наказами.

Судом перевірено та встановлено, що виконавчий лист по справі № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини, втрачено, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій (а.с. 30-31)

Матеріали справи не містять доказів того, що виконавчий лист № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини, виконано, а отже конкретні правові докази про виконання виконавчого листа відсутні.

Враховуючи викладене судом встановлені та перевірені обставини втрати виконавчого листа № 2-4351/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій, а також те, що рішення суду є чинним.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно- правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Отже, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, що суперечить нормам, встановленим законодавством та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1 ) про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, по справі № 2-4351/10, який виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.02.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 31.08.2010 р. і до повноліття дитини.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2018 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 442 ЦПК України копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи, а також державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

12.12.2018