Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6679/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 5 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №295/6679/16-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Житомирської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності на житло

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 18 червня 2018 року, яка постановлена суддею Зосименко О. М.в м.Житомирі

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Житомирської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 18 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу. При цьому зазначає, що розгляд справи триває з 2016 року та неодноразово відкладався з незалежних від позивачів причин. Однак, постановляючи оскаржувану ухвалу, судом не було враховано що ОСОБА_2 з 10 травня по 22 червня 2018 року перебувала за кордоном, що підтверджується копіями електронних квитків, а тому не мала можливості отримати судову повістку про призначення справи до розгляду на 18 червня 2018 року та бути присутньою в судовому засіданні під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача при вирішенні даного питання покладається на розсуд суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлені позивачі, двічі поспіль не з'являлися в судове засідання, заяв про розгляд справи на 27.03.2018 року та 18.06.2018 року без їхньої участі не подавали, що свідчить про зловживання з боку позивачів своїми процесуальними правами та не виконання покладених на них процесуальних обов'язків.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

З 15 грудня 2017 року набрали законної сили зміни внесені до Цивільного процесуального кодексу України на підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» № 2147-VIII від 03.10.2017 р.

Розділом ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.п.9).

Позивачами ОСОБА_3 даний позов було пред'явлено у травні 2016 року, тобто до набрання чинності змін внесених до Цивільного процесуального кодексу України, які почали діяти 15.12.2017 р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2017 р. дана справа була передана судді Зосименко О.М., який ухвалою від 04.08.2017 р. прийняв її до свого провадження та призначив в судове засіданні на 02.10.2017 р.

Разом з тим, розгляд справи 02 жовтня 2017 року, 07 грудня 2017 року був відкладений через перебування судді на лікарняному та наступний розгляд справи, згідно довідки секретаря судового засідання, був призначений на 27 березня 2018 року.

27 березня 2018 року розгляд справи було відкладено на 18 червня 2018 року через неявку всіх учасників справи.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання.

Системний та логічний аналіз зазначених норм законодавства свідчить про те, що позовні заяви, подані за правилами ЦПК в редакції 2004 року до набрання чинності змін, внесених до Цивільного процесуального кодексу України 15.12.2017 року, повинні бути розглянуті за правилами ЦПК в редакції 2017 року.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані положення уваги не звернув, після набрання чинності новою редакцією ЦПК не розпочав розгляд справи спочатку, не визначився за правилами загального чи спрощеного провадження буде розглядатися справа, не надав відповідачу строк для подачі відзиву та не призначив підготовче судове засідання у справі, у разі якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, через недотримання судом Перехідних положень ЦПК України (Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 р.).

Відповідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 18 червня 2018 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 листопада 2018 року.

Головуючий Судді