Справа №: 272/1353/18
Провадження № 2/272/676/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 31 травня 1999 року після смерті ОСОБА_5, яка до смерті постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок по вул.Нова,37, в с.Івниця, Андрушівського району, який спадкодавець ОСОБА_5 за життя спадкувала за заповітом після смерті ОСОБА_6, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с.Івниця, Андрушівського району, та належали померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до рішення 14 сесії 21 скликання Івницької сільської ради Андрушівського району від 03 грудня 1993 року.

Позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 у відповідності до положень ст.529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. При цьому, позивач спадщину прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Проте, реалізувати свої спадкові права в повному обсязі в позасудовому порядку на вищевказане спадкове майно, а саме на спадковий житловий будинок та земельні ділянки позивач невзмозі, у звязку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок було видане на імя ОСОБА_6 вже після її смерті, а на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у звязку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за ним, ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул.Нова,37, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул.Нова, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину після смерті ОСОБА_5, що померла 31.05.1999 року. При цьому, судовий збір з відповідачів просить не стягувати.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не зявилися, оскільки надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Відповідачі в підготовче судове засідання не зявилися, оскільки надіслали на адресу суду заяви в яких просять розгляд справи провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть вбачається, що 14 липня 1991 року померла ОСОБА_6 (а.с.6). На день смерті ОСОБА_6 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та разом з нею проживали та були зареєстровані: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; зять ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; внучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; внук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Івницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.17). Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок розташований по вул.Нова,37, в с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, який належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20 вересня 1999 року виданого Івницькою сільською радою вже після смерті спадкодавця (а.с.18). Відповідно до довідки виданої Бердичівським МБТІ від 18.09.2018 року №1442 вбачається, що житловий будинок №37 по вул.Новій в с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (а.с.22).

За життя, а саме 01 грудня 1988 року ОСОБА_6 був складений заповіт, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно спадкодавець заповіла ОСОБА_5 (а.с.20). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Івницької сільської ради вбачається, що після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_5, оскільки в шестимісячний строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.16). Згідно наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заводилась (а.с.39-40).

31 травня 1999 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). На день смерті ОСОБА_5 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, і разом з нею проживали і були зареєстровані: чоловік ОСОБА_2, дочка-Федорук Т.В., син ОСОБА_3 (а.с.19). Позивач є чоловіком померлої ОСОБА_5, а відповідачі є дітьми померлої (а.с.10-12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок розташований по вул.Нова,37, в с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, який спадкодавець за життя попередньо спадкувала після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.16). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул.Нова,37, в с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: вул.Нова, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, які були передані спадкодавцю ОСОБА_5 у приватну власність на підставі витягу з рішення чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Івницької сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 03 грудня 1993 року (а.с.14,46). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Івницької сільської ради від 16.08.2018 року №589, спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв її чоловік - ОСОБА_2 (а.с.18). Згідно наданого Андрушівською державною нотаріальною конторою повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилась (а.с.37-38).

Однак, позивач не може реалізувати в повному обсязі в позасудовому порядку свої спадкові права, а саме на спадковий житловий будинок та земельні ділянки позивач невзмозі, у звязку з тим, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок було видане на імя ОСОБА_6 вже після її смерті, а на земельні ділянки спадкодавцем за життя не були виготовлені правовстановлюючі документи, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.25).

Зазначені обставини визнанні відповідачами, підтверджені дослідженими доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 524, 534,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.328 ЦК України.

Згідно розяснення Пленуму Верховного Суду України в пунктах 1, 23постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положеньст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 30 ЗК України від 18.12.1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.328 ЦК України, ст.ст.4,76 - 89, 200, 206, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, c.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області) право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: вул.Нова,37, c.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 31 травня 1999 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, c.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області) право власності на земельну ділянку площею 0,25 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул.Нова,37, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, та на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул.Нова, с.Івниця, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 31 травня 1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_8