Справа № 529/932/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Скрипник Р. А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за позовом Органа опіки та піклування Диканської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав та стягнення коштів на утримання дітей.

В обгрунування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування Диканської районної державної адміністрації Полтавської області вказує, що відповідач ОСОБА_6 є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак, не виконує своїх батьківських обов'язків відносно останніх, не приділяє материнської, не здійснює піклування, веде антисоціальний спосіб життя, що зокрема виражається у зловживанні алкоголю. Відповідач, вживала алкогольними напоями, при цьому здійснювала грудне годування неповнолітніх дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що призводило до алкогольної інтоксикації немовлят.

Окрім цього, рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11.03.2015 року у відповідача ОСОБА_6 було відібрано дітей строком на рік, без позбавлення батьківських прав. Неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, після набрання вказаним вище рішенням суду, були у дитячому відділенні Диканській районній центральній лікарні. Останні мали занедбаний вигляд та мали значні проблеми із здоров'ям, а тому перебували тривалий термін лікуванні.

Позивач в своєму позові зазначає, що у з березня 2015 року і по даний час, неповнолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають під опікою у ОСОБА_9, яка до призначення соціальної допомоги, утримувала останніх за власні кошти. Остання здійснює виховання, неповнолітніх дітей, дбає та піклується про них.

Позивач зазначив, що з часу відібрання у відповідача ОСОБА_6 дітей, вона не відвідувала їх, не спілкувалася з останніми у телефонному режимі. Окрім цього, ОСОБА_6 - відповідач по справі, не йде на контакт з соціальними службами та не здійснює жодних дій, спрямованих на повернення їй дітей. При обстеженні соціально-побутових умов в якому проживає відповідач виявлено, що остання проживає в ньому зі своїм співмешканцем, в даному будинку, систематично збираються сумнівні компанії, які розпивають разом з відповідачкою алкогольні напої. саме житлове приміщення знаходиться у занедбаному стані. З наведених вище обставин, Орган опіки та піклування Диканської районної державної адміністрації Полтавської області /далі - позивач/, звернувся до суду з позовом у якому просить позбавити відповідача ОСОБА_6 батьківських прав та стягти з неї аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

В подальшому, представник позивача подала до суду заяву про уточнення позовних вимог у якій вказала, що згідно рішення суду від 11.03.2015 року, відповідач ОСОБА_6 зобов'язана сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей на користь установ або осіб, у яких на вихованні перебувають діти, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, до досягнення кожним з них повноліття. Тому просить суд змінити свої позовні вимоги згідно яких лише позбавити відповідача ОСОБА_6 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.

Представник позивача Органу опіки та піклування Диканської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, при цьому уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з'явилась, однак з наявних у матеріалах поштових розписок, вбачається що про розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Однак у визначений їй строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подала, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно позбавлення її батьківських прав.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області, до суду не з'явився, однак подав свої письмові пояснення у якому зазначено про відсутність заперечень щодо задоволення позову , при цьому просив розгляд справи провести у його відсутність.

З огляду на вказане вище, судовий розгляд цивільної справи було проведено у відсутність представника позивача, відповідача ОСОБА_6 та представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги прзивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_6 є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження.

24.10.2012 року Рішенням Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області, неповнолітніх дітей відповідача ОСОБА_6, сім'я яких є неблагополучною, поставлено на облік служби у справах дітей Диканської районної державної адміністрації Полтавської області, як таких які опинилися в складних життєвих умовах.

Відповідач ОСОБА_6, не виконувала свої батьківських обов'язків відносно своїх неповнолітніх дітей, так як систематично зловживала алкогольними напоями, не займалась вихованням та фізичним розвитком останніх, постійно залишала їх голодними, без нагляду, у холодному будинку за їхнім постійним місцем проживання. Малолітні, не були забезпечені належним харчуванням, що в свою чергу призвело до постійних проблем із здоров'ям, в результаті чого, одна з неповнолітніх дітей перебувала на стаціонарному лікуванні з діареєю. Вказане повною мірою підтверджується поясненнями позивача та відповідними рішеннями наданими третьою особою по справі.

Крім того, неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, постійно потребували догляду, окрім того, через недбале ставлення відповідачем до Крім того, неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, постійно потребували догляду, окрім того, через недбале ставлення відповідачем до фізичного та духовного розвитку своїх дітей, ОСОБА_2 часто пропускав навчання в школі, що негативно позначилося на його успішності, а ОСОБА_3 систематично не відвідувала дошкільний навчальний заклад. Також, у неповнолітнього ОСОБА_2, була дуже травмована психіка, що зумовило розлади в поведінці, замкнутість та агресивну поведінку до оточуючих. та духовного розвитку своїх дітей, ОСОБА_2 часто пропускав навчання в школі, що негативно позначилося на його успішності, а ОСОБА_3 систематично не відвідувала дошкільний навчальний заклад. Також, у неповнолітнього ОСОБА_2, була дуже травмована психіка, що зумовило розлади в поведінці, замкнутість та агресивну поведінку до оточуючих.

Окрім цього, у неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були, на той час, на грудному вигодовуванні у відповідача, виявлено алкогольну інтоксикацію, оскільки остання постійно вживала алкогольними напоями. Немовлята були у занедбаному стані, не набирали потрібної ваги для відповідного віку, одна з немовлят мала ознаки застуди, а тому дітей та їх матір - відповідача ОСОБА_6 було доставлено до Диканської ЦРЛ де остання перебувала деякий час на лікуванні. Однак, дочекавшись коли на рахунок надійдуть кошти одноразової допомоги при народженні дитини, втекла з лікарні, при цьому новонароджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишила у медичному закладі без коштів на лікування останніх, засобів догляду за дітьми, особистої гігієни та одягу. При огляді речей, які були залишення останньою у пологовому будинку, знайдені пусті пляшки від алкогольних напоїв.

До того ж у однієї з немовлят, при медичному обстеженні було виявлено статеву інфекція, яка передалась при народженні від матері до дитини.

Як наслідок вказаних дій відповідача ОСОБА_6, стосовно невиконання своїх батьківських обов'язків, 11.03.2015 року рішенням Диканського районного суду Полтавської області, яке набрало законної сили, у відповідача ОСОБА_6, за не виконання нею своїх батьківських обов'язків, відібрано малолітніх дітей строком на 1 (один) рік.

Через загрозу здоров'ю та розвитку неповнолітніх неповнолітні діти відповідача ОСОБА_6 були направлені у сім'ю ОСОБА_9, яка в подальшому стала опікуном останніх та здійснює за ними належний догляд та виховання.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з консультаційних висновків, що неповнолітні ОСОБА_5 ОСОБА_4 мають аневризматичне вип'ячування міжпередсердної перегородки з проривом. Вказаний факт також, підтверджує безвідповідальне ставлення відповідача до своїх неповнолітніх дітей, оскільки своїм антисоціальним спобом життя остання занедбала стан здоров'я останніх.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з висновку Виконавчого комітету Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_6 у якому орім іншого, вказано, після відібрання у останньої її неповнолітніх дітей, за рішенням суду, остання жодного разу не спілкувалась з останніми, не приїздила та не телефонувала їм, не сплачувала аліменти окрім цього, відповідач і надалі зловживає алкогольними напоями. Загалом не здійснила жодного кроку для виправлення та повернення їй неповнолітніх дітей.

Тому з огляду на вище викладене, виконавчий комітет Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області, як орган опіки та піклування, вважає задовільне позбавити останню батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, І судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

Як вбачається з довідки-характеристики, відповідач ОСОБА_6 проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10, часто знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, веде антисоціальний спосіб життя, не працевлаштована, з батьками та іншими родичами не підтримує.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_6 - відповідача по справі, вбачається, що при проведені такого остання була відсутня, як і її співмешканець ОСОБА_10., подвір'я та будинок у якому вони проживають знаходиться у занедбаному стані. Однак, зі слів матері ОСОБА_10, останній та ОСОБА_6 з січня 2018 року у вказаному господарстві не з'являються та не проживають, місце проживання сина та відповідачки їй не відоме.

На даний час опікуном неповнолітніх являється ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка здійснює виховання, догляд, лікування та реабілітацію останніх. З 2015 року по даний час ОСОБА_6 - відповідач до своїх неповнолітніх дітей не приїжджала, не спілкувалася з х опікуном, про їх самопочуття та розвиток не цікавилась. Загалом, на контакт з ОСОБА_9, ОСОБА_6 не виходила.

З огляду на вище викладене, аналізуючи вказані обставини як кожен окремо, так і в сукупності, свідому та умисну поведінку відповідача ОСОБА_6, яка є недопустимою при вихованні дітей, її повне нехтування своїми батьківськими обов'язками, що призвело до значного погіршення як фізичного так і морального розвитку її неповнолітніх дітей, а також вкрай тяжкого стану здоров'я неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_4, які знаходяться на обліку в НДСЛ м Києві "Охмадит". Таку поведінку відповідача ОСОБА_6 можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише свідомого нехтування ними своїми обов'язками, а тому з метою захисту неповнолітніх їх повноцінного як духовного так і фізичного розвитку, суд приходить до твердого переконання про наявність всіх вагомих підстав для задоволення позову та позбавлення відповідача ОСОБА_6 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним позовом позивач в звільнений від сплати судового збору, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного ст. ст. 121, 135, 150, 152, 155, 164, 165, 166 СК України, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» керуючись ст. ст. 10, 11, 208-209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги Органу опіки та піклування Диканської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в смт. Диканька Полтавської області, код ЄРПОУ 04057416, до ОСОБА_6, проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Великорудківської сільської ради, яка знаходиться по вул. Миру, 8а, в с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 21046 про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дітей, задоволити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно:

дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7;

дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7;

дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8;

сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягти з ОСОБА_6 Тахірвни на користь держави судовий збір в сумі 704 /сімсот чотири/ грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: