АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/660/18Головуючий по 1 інстанції - Троян Т. Є.
Категорія: 24 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

Вініченка Б.Б., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар Матюха В.І., Попова М.В.

за участю:

представника позивача Кініченка А.А.

відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року, ухваленого суддею Троян Т.Є., по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, - :

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги за спожиту теплову енергію мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та користуються послугами з постачання теплової енергії, проте не сплачують грошові кошти за отримані послуги, у зв'язку з чим, за період з січня 2010 року по серпень 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15730 грн. 43 коп.

Просили суд позов задовольнити, стягнути з боржників заборгованість у розмірі 13865,50 грн.; 3 % річних у розмірі 316, 06 грн.; інфляційні витрати у розмірі 1548, 87 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600, 00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 9235,09 грн. та судовий збір в розмірі 939,20 грн., а всього 10 174,29 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення суду скасувати.

Зокрема апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не вирішено питання розподілу судових витрат, що суттєво вплинуло на суму стягуваних

з апелянта коштів.

Вважає, що висновок суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 9235,09 грн. з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних, судового збору в розмірі 939,20 грн., а всього 10174,29 грн. не відповідає фактичному розміру заборгованості з застосуванням позовної давності, інфляційних збитків та 3% річних, судового збору в розмірі відповідному до фактичного основного боргу, а тому просить, апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 р. повністю. Стягнути на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з 28.08.2012 року по 01.02.2015 року в розмірі 6147,33 грн.; інфляційні збитки в розмірі - 1238,17 грн.; 3% річних в розмірі 218 грн., судові витрати в розмірі 713,97 грн. та вирішити питання про судові витрати за розгляд апеляційної скарги.

Представником КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за довіреністю Кініченко А.А. направлено відзив на апеляційну скаргу в якому зокрема зазначено, що 10.06.2013 р. та 27.08.2015 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за заявами КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» були видані судові накази про стягнення солідарного боргу із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Відповідно до ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. Крім того, 27.10.2009 р. відповідач ОСОБА_7 уклав договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, у п. 32 якого зазначено, що строк позовної давності за договором складає п'ять років.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» понесло судові витрати в сумі 1600.00 грн., а тому суд правильно дійшов висновку про стягнення із відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 939,20 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Вважає, що спір був розглянутий судом із додержанням

принципів рівності та змагальності, всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі обставин справи в їх сукупності. Наведені в апеляційній скарзі доводи суперечать вищевказаним нормам чинного законодавства та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи, просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2018 р. залишити без змін.

Відповідно до п. 8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до п. 9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що до стягнення підлягає сума за період з лютого 2012 року по лютий 2015 року в сумі 7370,00 16 грн., як така, що заявлена в межах строку позовної давності, оскільки він був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу, а заборгованість за період з лютого 2010 року по січень 2012 року не підлягає стягненню, оскільки матеріали справи не містять доказів про переривання строку давності у вказаний період.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, а саме, що до стягнення підлягає сума за період з лютого 2012 року по лютий 2015 року, а звідси і з розміром заборгованості за теплову енергію, інфляційних збитків, 3% річних та з висновком про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат.

Встановлено, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 і користуються послугами з централізованого опалення та згідно відомостей стану особового рахунку по оплаті за централізоване опалення за період січень 2010 року - лютий 2017 року мають заборгованість у розмірі 13865,50 грн. (а.с. 5).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Згідно до вимог статті 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно з положеннями статті 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Згідно статті 162 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до вимог пункту 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21.07.05 року №630, споживач зобов'язаний вчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно з положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, тому сума заборгованості перед позивачем, підлягає стягненню в солідарному порядку з відповідачів, з урахуванням індексації боргу та з нарахованням 3 % річних.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, щодо стягнення підлягає сума за період з лютого 2012 року по лютий 2015 року, а звідси і з розміром заборгованості за теплову енергію, інфляційних збитків, 3% річних. Крім того помилково прийшов до висновку про солідарне стягнення з відповідачів судових витрат.

Щодо строку позовної давності та його застосування у даній справі колегія суддів вважає, що районним судом не вірно проведено розрахунок строку позовної давності.

Так, 27.08.2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси за заявою КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» видано судовий наказ.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.07.2016 року заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування судового наказу від 27.08.2015 року задоволено: скасовано судовий наказ по справі №712/8771/15 за заявою КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за період з 01.02.2012 року по 01.03.2015 року в сумі 12752,73 грн. та судового збіру в сумі 121,80 грн.(а.с.8).

Із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання позивач звернувся 03.08.2017 року, ставлячи питання про стягнення заборгованості за період з січня 2010 по лютий 2015 року (а.с.3- 4).

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3 статті 267 ЦК України). Відповідач звернулась з відповідною заявою до суду про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Встановлено, що 27.10.2009 р. позивач та відповідач ОСОБА_7 уклав договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води, у п. 32 якого зазначено, що строк позовної давності за договором складає п'ять років. (а.с.6)

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 Цивільного кодексу України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Встановлено, що з позовом до суд позивач звернувся 03.08.2017 року, враховуючи, що сторонами строк позовної давності встановлений у п'ять років та відповідачем заявлено вимогу про його застосування, колегія суддів вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, три проценти річних та інфляційні витрати підлягають за період з 03.08.2012 року по 28 лютого 2015 року (03.08.2017 р. - 5 років).

При цьому колегія суддів приймає розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію, трьох процентів річних та інфляційних витрат (а.с.5) і відомість стану особового рахунку по оплаті за централізоване опалення по квартирі, де проживають відповідачі (а.с.32 -33), наданих позивачем, за різницею періоду з лютого 2012 року по серпень 2012 року та попереднього боргу у розмірі 6495,34 грн., що знаходяться за межами позовної давності.

Таким чином борг відповідачів за спожиту теплову енергію перед позивачем за період з 03 серпня 2012 року по 28 лютого 2015 року становить 6341,55 грн.; інфляційні витрати - 1547,03 грн.; 3% річних - 305,24 грн. та судові витрати в розмірі 833,44 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог позивача (52,09%).

Не підлягає стягненню заборгованість за період з лютого 2010 року по серпень 2012 року, оскільки матеріали справи не містять доказів про переривання строку давності у вказаний період.

Доводи відповідачки щодо невірного обрахунку заборгованості у вказаний період, у зв'язку із утриманням боргу на користь позивача з її пенсії, не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки такі утримання згідно повідомлення УПФУ в м. Черкасах Черкаської області проводились у 2016 році, який не входить до періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ч.2 ст.78 ЦПК України визначають, що обставинами справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, оскільки оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, у відповідності до вимог ст.376 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року по цивільній справі скасовує та ухвалює нове. Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольняє частково. Стягує солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 03 серпня 2012 року по 28 лютого 2015 року в розмірі 6341,55 грн.; інфляційні витрати в розмірі 1547,03 грн.; 3% річних в розмірі 305,24 грн. , а всього 8193,82 грн.

Стягує з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» судові витрати по 277,48 грн.(833,44:3=277,48), з кожного.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягує з Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 692,15 грн. та стягнує з Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» в дохід держави судовий збір в сумі 1707,85 грн., який підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок Державного бюджету України, пропорційно до задоволених апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 січня 2018 року, ухваленого суддею Троян Т.Є., по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 03 серпня 2012 року по 28 лютого 2015 року в розмірі 6341,55 грн.; інфляційні витрати в розмірі 1547,03 грн.; 3% річних в розмірі 305,24 грн., а всього 8193,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» судові витрати по 277,48 грн., з кожного.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 692,15 грн.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» в дохід держави судовий збір в сумі 1707,85 грн., перерахувавши його на спеціальний рахунок Державного бюджету України.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2018 року.

Судді Вініченко Б.Б.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.