Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 554/6445/14-ц

провадження № 61-17931св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі: інтернет-видання «Полтавщина», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

представники ОСОБА_6: ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Обідіної О. І., Пікуля В. П., Прядкіної О. В.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до інтернет-видання «Полтавщина», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності і ділової репутації та стягнення заподіяної моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 журналістом

ОСОБА_3 на сторінках інтернет-видання «Полтавщина», власником веб-сайту є ОСОБА_4 у розділі «Новини» під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», з посиланням на матеріали із офіційного сайту прокуратури Полтавської області, розміщена стаття «ІНФОРМАЦІЯ_3».

ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінках вищевказаного видання під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4», розміщена стаття за підписом ОСОБА_11 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

ІНФОРМАЦІЯ_7 в розділі «Новини» під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9» розміщена стаття журналіста ОСОБА_11 «ІНФОРМАЦІЯ_8».

Позивач вважав, що в цих публікаціях описані обставини пов'язані з його особистістю і не відповідають дійсності. Опубліковані недостовірні твердження, спрямовані на зниження престижу його ділової репутації та підриву довіри до його діяльності, порочать його честь, гідність та ділову репутацію.

Також, посилався на те, що більшість головних подій описаних у статтях розміщених у вищевказаному виданні стосуються обставин кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_12, в якій він визнаний потерпілим.

Своїми діями відповідачі спричинили йому моральні страждання, які виразилися в обуренні та відчутті гострого роздратування його рідних, друзів, колег та знайомих, враховуючи публічність його професії та суспільне визнання у місті. З вини відповідачів він був змушений давати чисельні пояснення, виправдовуватися, посилатися на загальновідомі та маловідомі документи, факти, спростовуючи недостовірні твердження, що в свою чергу потягло загострення хвороб і значне погіршення стану здоров'я.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову репутацію, опубліковані на сторінках інтернет-видання «Полтавщина, всесвітньої мережі Інтернет, власником веб-сайту ОСОБА_4 у розділі «Новини» за підписом журналіста видання ОСОБА_3 з участю ОСОБА_13 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» твердження:

- доньки затриманого юриста впевнені, що проти їхнього батька сфабриковано справу,

- справа проти їхнього батька (ОСОБА_12.) повністю сфабрикована за проханням ОСОБА_2, голови атестаційної комісії юристів, члена спілки адвокатів України,

- ОСОБА_2 систематично бив свою колишню дружину ОСОБА_7 «чужими руками»,

- стягнув із доньки аліменти на його утримання після повноліття,

- оскільки отримав довідку про те, що він безробітний,

- їхня сім'я та адвокати стали свідками того, як потерпілий ОСОБА_2 підійшов до процесуального керівника у даній справі ОСОБА_14 і дав вказівки, що їй робити.

Також, просив визнати такими, що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову репутацію, опубліковані на сторінках інтернет-видання «Полтавщина, всесвітньої мережі Інтернет, ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини» за підписом журналіста видання ОСОБА_3 з участю ОСОБА_13 та ОСОБА_6 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9 у статті «ІНФОРМАЦІЯ_8» твердження:

- колишня дружина голови атестаційної комісії юристів отримує погрози та побої на вулиці,

- ІНФОРМАЦІЯ_8,

останні шість років у шлюбі бив її,

- у зв'язку із цим ОСОБА_7 подала до суду на розлучення,

- апеляційний суд розглядав справу близько трьої місяців, тягнув до того часу, доки ОСОБА_2 не отримав інвалідність,

- 02 березня 2013 року він отримує інвалідність другої групи, а 05 березня нас розлучають. Тягнули справу для того, щоб він зміг отримати інвалідність у шлюбі, щоб потім претендувати на аліменти,

- ОСОБА_2 стверджував, що у нього єдиний вид прибутку, це його пенсія, хоча він адвокат,

- ні в неї, ні в його доньок немає сумніві у тому, що він зараз перебуває у СІЗО саме через те, що намагався допомогти колишній дружині ОСОБА_2 у суді, що справу проти нього сфабрикували,

- у мене немає сумніву у тому, що це справа рук ОСОБА_2, він як жонглер смикає за ниточки, а маріонетки танцюють під його сценарій.

Просив зобов'язати відповідачів спростувати вище вказані відомості у тому ж самому виданні і в той же самий спосіб, а саме на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» у розділі «Новини», визнавши їх недостовірними.

Також просив, стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн та витрати на юридичну допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано опубліковану на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» всесвітньої мережі Інтернету у розділі «Новини» за підписом журналіста видання

ОСОБА_3 з участю ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_4» в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» твердження такими, що, не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2, а саме:

- «справа проти їхнього батька (ОСОБА_12.) повністю сфабрикована за проханням ОСОБА_2, голови атестаційної комісії юристів,члена спілки адвокатів України,

- ОСОБА_2 систематично бив свою колишню дружину ОСОБА_7 «чужими руками»,

- «їхня сім'я та адвокати стали свідками того, як потерпілий ОСОБА_2 підійшов до процесуального керівника по даній справі ОСОБА_14 і дав вказівки, що їй робити».

Визнано опубліковану на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» всесвітньої мережі Інтернету ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини» за підписом журналіста видання ОСОБА_3 з участю ОСОБА_7 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9» у статті «ІНФОРМАЦІЯ_8» твердження такими , що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2, а саме:

- «ІНФОРМАЦІЯ_9,

- ІНФОРМАЦІЯ_8,

- останні шість років у шлюбі бив її,

- у зв'язку з цим ОСОБА_7 подала до суду на розлучення,

- апеляційний суд розглядав справу близько трьох місяців, тягнув до того часу, доки ОСОБА_2 не отримав інвалідність,

- 02 березня 2013 року він отримує інвалідність другої групи, а 05 березня нас розлучають. Тягнули справу для того, щоб він зміг отримати інвалідність у шлюбі, щоб потім претендувати на аліменти,

- ні в неї, ні в його доньок немає сумнівів у тому, що він зараз перебуває в СІЗО саме через те, що намагався допомогти колишній дружині ОСОБА_2 у суді, що справу проти нього сфабрикували,

- у мене немає сумніву у тому, що це справа рук ОСОБА_2, він як жонглер смикає за ниточки, а маріонетки танцюють під його сценарій».

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» у розділі «Новини» в 10 денний строк з моменту набрання рішенням законної сили спростувати раніше розміщені відносно ОСОБА_2 відомості, визнавши їх недостовірними, а саме:

- «справа проти їхнього батька (ОСОБА_12.) повністю сфабрикована за проханням ОСОБА_2, голови атестаційної комісії юристів, члена спілки адвокатів України,

- ОСОБА_2 систематично бив свою колишню дружину ОСОБА_7 «чужими руками»,

- «їхня сім'я та адвокати стали свідками того, як потерпілий ОСОБА_2 підійшов до процесуального керівника по даній справі ОСОБА_14 і дав вказівки, що їй робити»,

- ІНФОРМАЦІЯ_9,

- ІНФОРМАЦІЯ_8,

- останні шість років у шлюбі бив її,

- у зв'язку з цим ОСОБА_7 подала до суду на розлучення,

- апеляційний суд розглядав справу близько трьох місяців, тягнув до того часу, доки ОСОБА_2 не отримав інвалідність,

- 02 березня 2013 року він отримує інвалідність другої групи, а 05 березня нас розлучають. Тягнули справу для того, щоб він зміг отримати інвалідність у шлюбі, щоб потім претендувати на аліменти,

- ні в неї, ні в його доньок немає сумнівів у тому, що він зараз перебуває в СІЗО саме через те, що намагався допомогти колишній дружині ОСОБА_2 у суді, що справу проти нього сфабрикували,

- у мене немає сумніву у тому, що це справа рук ОСОБА_2, він як жонглер смикає за ниточки, а маріонетки танцюють під його сценарій».

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди по 5 000,00 грнз кожної та по 1 000,00 грн - витрат на надання правової допомоги.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_3, інтернет-видання «Полтавщина» відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанцій виходив з того, що відомості, викладені у оскаржуваних публікаціях не відповідають дійсності, носять характер тверджень, за своїм змістом не є оціночними судженнями, а розміщення їх у всесвітній мережі «Інтернет» спрямовано на зниження престижу та довіри до діяльності позивача. Також, визнаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із урахування принципів розумності, виваженості та справедливості.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2016 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2016 року змінено.

Виключено з резолютивної частини рішення вказівку про те, що твердження:

«- ІНФОРМАЦІЯ_9,

- ІНФОРМАЦІЯ_8»,

опубліковане на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» всесвітньої мережі Інтернету ІНФОРМАЦІЯ_7 у розділі «Новини» за підписом журналіста видання ОСОБА_3 з участю ОСОБА_7 під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9 «у статті «ІНФОРМАЦІЯ_8», поширила ОСОБА_7

Виключено з резолютивної частини рішення посилання на те, що інформація:

«- апеляційний суд розглядав справу близько трьох місяців,

- 02 березня 2013 року він отримує інвалідність другої групи, а 05 березня нас розлучають,

- він як жонглер смикає за ниточки, а маріонетки танцюють під його сценарій»,

є такою, що не відповідає дійсності та порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2

У зв'язку з чим виключено вказівку про покладення на ОСОБА_7 зобов'язання спростувати на сторінках інтернет-видання «Полтавщина» у розділі «Новини» інформацію про те:

«- ІНФОРМАЦІЯ_9,

- ІНФОРМАЦІЯ_8,

- апеляційний суд розглядав справу близько трьох місяців,

- 02 березня 2013 року він отримує інвалідність другої групи, а 05 березня нас розлучають,

- він як жонглер смикає за ниточки, а маріонетки танцюють під його сценарій».

Зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_7, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 завданої моральної шкоди з 5 000,00 грн до 1 000,00 грн з кожної.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду, мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відомості у оскаржуваних публікаціях не відповідають дійсності, проте не вся інформація зазначена у публікаціях є недостовірною та не може визнаватись негативною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, а тому підлягає виключенню з резолютивної частини рішення суду першої інстанції. Крім того, зменшуючи розмір моральної шкоди, апеляційний суд виходив із обставин справи та вимог розумності та справедливості.

У червні 2017 року ОСОБА_2подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не надано належної оцінки усім доказам наявним у матеріалах справи, що призвело до неправильного вирішення спору судом апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 журналістом ОСОБА_3 на сторінці інтернет-видання «Полтавщина» у розділі «Новини», з посиланням на матеріали із офіційного сайту прокуратури Полтавської області, під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», була розміщена стаття «ІНФОРМАЦІЯ_3».

ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінках вищевказаного інтернет-видання під заголовком «Доньки затриманого юриста впевненні, що проти їхнього батька сфабрикували справу», розміщена стаття за підписом ОСОБА_3 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6».

ІНФОРМАЦІЯ_7 на сторінці інтернет-видання «Полтавщина» у розділі «Новини» під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9» розміщена стаття журналіста ОСОБА_3 «ІНФОРМАЦІЯ_8».

Не погоджуючись з деякими твердженнями, які були викладені в вищевказаних публікаціях на сторінці інтернет-видання «Полтавщина», ОСОБА_2 звернувся до суду вважаючи, що останні є недостовірними, спрямовані на зниження престижу його ділової репутації та підриву довіри до його професійної діяльності, порочать його честь та гідність.

Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Згідно із частиною четвертою статті 32 Конституції України та статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожному гарантується право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За змістом статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідачі, позов до яких рішенням апеляційного суду задоволений частково, в касаційному порядку рішення не оскаржили.

Виходячи з диспозитивності цивільного процесу, доводів касаційної справи позивача, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені в ній мотиви та аргументи щодо необґрунтованості незадоволення апеляційним судом позову в повному обсязі, не узгоджувалося з встановленими обставинами у справі та зазначеними нормами матеріального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційним судом та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М.Коротун

В. П.Курило