Номер провадження: 22-ц/785/2842/18
Номер справи місцевого суду: 520/3183/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року (суддя Куриленко О.М.),

встановила:

У березні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2008/13-1-08/487, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 66037 дол. США зі строком повернення до 07.10.2015 року. ОСОБА_2, отримавши вказані грошові кошти, свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого має заборгованість в розмірі 4199964 грн.30 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року в загальному розмірі 4199964 грн. 30 коп. Вирішено питання судових витрат. Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №2008/13-1-08/487 у розмірі 4199964,30 гривень.

Зазначене рішення суду ОСОБА_2 оскаржує в апеляційному порядку з підстав неправильного визначення судом першої інстанції розміру заборгованості. З посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову.

ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявилося. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялося належним чином за адресами зазначеними позивачем в матеріалах справи, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №2008/13-1-08/487 у розмірі 4199964,30 гривень.

Проте погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08.10.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2008/13-1-08/487, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 66037 дол. США зі строком повернення до 07.10.2015 року.

ОСОБА_2, отримавши вказані грошові кошти, свої зобов'язання щодо погашення заборгованості по наданому кредиту належним чином не виконує, в результаті чого станом на 28.10.2015 року має заборгованість в розмірі 183699,29 дол. США, що за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 4199964,30 гривень з яких: сума заборгованості за кредитом - 1508260,09 гривень; сума заборгованості за відсотками - 1481038,03 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 683265,82 гривень; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 527400,36 гривень.

Під час розгляду даної справи представник ОСОБА_2 заперечувала проти зазначеної банком заборгованості за кредитним договором, вважала її необґрунтованою.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2016 року по справі було призначено судово - економічну експертизу, щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року.

Відповідно до повідомлення судового експерта №107 від 23.01.2017 року провести дослідження за винесеними питаннями в ухвалі від 21.12.2016 року про призначення судово-економічної експертизи за матеріалами справи не надається за можливе, оскільки не мають документального підтвердження розрахунків заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року (а.с.143-148).

Також встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, кредитний договір №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 визнано недійсним з моменту укладення. Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що спірний кредитний договір не відповідає вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 185-194).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки кредитний договір №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 визнано недійсним, правових підстав для задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2008/13-1-08/487 від 08.10.2008 року в загальному розмірі 4199964 грн. 30 коп. немає. Тому у задоволені позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту слід відмовити.

Враховуючи встановлене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовій збір за подачу апеляційної скарги в сумі 6900,00 гривень (а.с.102-104).

Керуючись ст. ст. 268, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Стягнути зпублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ЗКПО 00039019, МФО 300023, р/р 0002) на користь ОСОБА_2 судовій збір в розмірі 6900,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

ОСОБА_3