справа № 361/2521/18
провадження № 2/361/1977/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог (а. с. 36), просив звільнити його з 10 квітня 2018 року від сплати на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначених рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2008 року у цивільній справі № 2-3270/08.

В обґрунтування позову зазначав, що з 02 березня 2002 року він і ОСОБА_4 перебували у шлюбі, від шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 22 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, після чого син залишився проживати з матір'ю. На підставі рішення суду від 29 вересня 2008 року відповідачу було видано виконавчий лист № 2-3270/08 та відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_4, до зміни прізвища ОСОБА_4, аліментів на сина ОСОБА_5 в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. З лютого 2018 року їхній син ОСОБА_5 проживає з ним, батьком ОСОБА_3, та перебуває на повному його утриманні, тому він вважає, що має право на звільнення від сплати на користь відповідача ОСОБА_4 аліментів на сина. У добровільному порядку остання відкликати з відділу державної виконавчої служби виконавчий лист про стягнення з нього аліментів на сина не бажає, тому він змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 у суді позовні вимоги ОСОБА_3 про звільнення його від сплати на її користь аліментів на їхнього сина ОСОБА_5, які стягуються на її користь згідно із рішенням суду, визнала, вказуючи на те, що з квітня 2018 року їхній син проживає разом із батьком та знаходиться на повному його утриманні. Також зазначала, що з моменту проживання сина з батьком усі отримані нею аліменти з квітня 2018 року вона передавала позивачеві.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4, до зміни прізвища ОСОБА_4, з 02 березня 2002 року перебували у шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 365, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

29 вересня 2008 року Броварським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили та було пред'явлене стягувачем до виконання.

Із листа Приватного акціонерного товариства "Київбудінвест" за вих № 7 від 15 березня 2018 року вбачається, що з червня 2009 року із заробітної плати ОСОБА_3 стягувалися та перераховувалися через поштове відділення на користь ОСОБА_4 аліменти на дитину. Заборгованість по сплаті аліментів станом на лютий 2018 року відсутня.

Цього факту відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала.

У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов'язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі (ст. 141 СК України).

За змістом ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, право на одержання аліментів на дитину має той з батьків, з ким саме проживає дитина, відповідно на іншого з батьків законом покладено обов'язок сплачувати кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від його доходу або у твердій грошовій сумі.

Розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області № 402 від 10 квітня 2018 року як органом опіки та піклування місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Також відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала той факт, що з квітня 2018 року неповнолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає разом із батьком ОСОБА_3, позивачем у цій справі, у місті Києві та знаходиться на повному його утриманні.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Главою 15 СК України "Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" питання щодо звільнення від сплати аліментів у зв'язку із зміною обставин, які мають істотне значення, зокрема, зміною місця проживання дитини, не врегульовано.

За змістом ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Подібні правовідносини щодо аліментних зобов'язань передбачені главою 22 розділу VI СК України "Обов'язок по утриманню інших членів сім'ї та родичів".

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

У ч. 4 ст. 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Обставини щодо проживання дитини з платником аліментів є тією обставиною, яка має істотне значення при вирішенні питання щодо звільнення останнього від сплати аліментів.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що з 10 квітня 2018 року неповнолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає разом із батьком ОСОБА_3 і знаходиться на його утриманні, що є істотною для вирішення цієї справи обставиною, визнання заявлених вимог відповідачем ОСОБА_4, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 з 10 квітня 2018 року від сплати на користь ОСОБА_4 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, урозмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначених рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 вересня 2008 року у цивільній справі № 2-3270/08.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.