РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«16» травня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Грабовської Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів збільшивши суму їх виплати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів збільшивши суму їх виплати.

В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Володимир-Волинському району Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 57.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає з нею і знаходиться повністю на її утриманні.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.10.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 в її користь аліменти на дитину -сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 ( чотириста ) гривень щомісячно, починаючи з 12.09.2012р., до досягнення дитиною повноліття

Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дитини, не являється половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв'язку із чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. На даний час вона ніде не працює, не отримує ніяких доходів, а тому коштів на утримання дитини не вистачає.

Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 17.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.05.2018 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній доля її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Володимир-Волинському району Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 57 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4.

Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.10.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_2 аліменти на дитину -сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 ( чотириста ) гривень щомісячно, починаючи з 12.09.2012р., до досягнення дитиною повноліття.

Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини, забезпечення їй належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України).

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 22.10.2012 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивача, як одержувача аліментів та житті її дитини на користь якої стягнуто аліменти.

Так, з дня стягнення аліментів -22.10.2012 року, пройшло майже 6 років. За цей час дитина підросла, відвідує школу в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії (дітей віком від 6 до 18 років),

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дитини є однаковим для обох, а тому вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги частково.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім, з врахуванням вищенаведених обставин, рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. позивачем надано розрахунок витрат на правову допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера.

При цьому, суд враховуючи незначну складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт у даній справі, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату адвоката в сумі 1500 грн. є неспівмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, а тому витрати на правничу допомогу зменшує та стягує із відповідача на користь позивача 800 грн. витрат на правничу допомогу.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, на підставі ст.180-184, 192 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 22 жовтня 2012 року та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 800 ( вісімсот) гривень витрат за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула