ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 638/15929/17-ц

провадження № 22-ц/818/1239/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В.., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл»

представник відповідача - Тоцька Катерина Миколаївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» про стягнення поворотної фінансової допомоги, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року, ухвалене суддею Грищенко І.О., -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 12211672,48 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 1 серпня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов договору ТОВ «Мідас Оіл» отримало від нього на розрахунковий рахунок грошові кошти в розмірі 12211672,48 грн. Строк повернення позики договором не встановлений, проте повернути поворотну фінансову допомогу відповідно до вимоги позикодавця повинен протягом 15 днів з моменту отримання вимоги.

На виконання умов договору відповідачу було направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги строком до 3 жовтня 2017 року на його розрахунковий рахунок, який зазначений в договорі від 01.08.2015 року. Відповідачем проігноровано вимогу та поворотна фінансова допомога повернута не була.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів стосовно недійсності правочину, на які він посилався.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом неправильно з'ясовано обставини, що мають істотне значення для вирішення спору та висновки суду викладені у рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує про те, що суд безпідставно не звернув уваги на те, що у Дзержинському суді міста Харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 про визнання угоди-договору про відступлення права вимоги недійсним і рішення у цій справі може вплинути на вирішення даного спору.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення не звернув уваги на те, що протягом слухання справи відповідач не повернув фінансову допомогу позивачу, а лише надав документи сумнівного характеру з якими позивач не згоден.

До суду апеляційної інстанції відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначає, що посилання позивача, що рішення суду незаконне є безпідставним, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги і в цей же день подано нотаріальну заяву про вихід зі складу засновників ТОВ «Мідас Оіл», в якій він зазначив, що претензій в тому числі майнових до відповідача не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 1 серпня 2015 року між позивачем та ТОВ «Мідас Оіл» було укладено договір № 0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 9).

7 серпня 2017 року між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ТОВ «Мідас Оіл» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 1 серпня 2015 року.

Відповідно умов договору про відступлення права вимоги Первинний кредитор відступив на користь нового кредитора, а новий кредитор прийняв на себе в повному обсязі всі права вимоги, що належали Первинному кредитору відповідно до договору №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 1 серпня 2015 року та став кредитором на суму боргу 12211672,48 грн. (дванадцять мільйонів двісті одинадцять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 48 копійок), що виникла за основним договором (а.с. 90).

Відповідно до п. 1.4. договору про відступлення права вимоги від 7 серпня 2017 року грошові кошти в сумі 12211672,48 грн. компенсовані Новим кредитором на користь Первинного кредитора в повному обсязі до підписання цього договору.

Відповідно копії нотаріальної заяви, що міститься в матеріалах справи (а.с. 91) від 07.08.2017, посвідченої ПН ХМНО Котляровою О.М. за реєстровим номером 1182 про вихід зі складу засновників ТОВ «Мідас Оіл» в якій ОСОБА_2 зазначив, що цією заявою стверджує, що не має ніяких претензій, в тому числі майнових до ТОВ «Мідас Оіл» та його учасників.

Вимогу ТОВ «Мідас Оіл» про повернення фінансової допомоги від 19 вересня 2017 року позивачем було відправлено відповідно копії квитанції 21 вересня 2017 року, яка відповідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошти з розділу відстеження за касовим чеком вимога не була вручена, а була повернута за зворотною адресою.

Відповідно до пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Закон встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 510 ЦК України встановлює, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України регулює обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні. Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно із с.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи докази, що містяться в матеріалах справи та вимоги законодавства, позивач передав своє право вимоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги, тобто втратив право вимоги до ТОВ «Мідас Оіл» щодо повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 12211672,48 грн.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову відповідає обставинам справи, які судом встановлені відповідно до вимог процесуального права та узгоджуються з нормами матеріального права.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що протягом слухання справи відповідач не повернув фінансову допомогу, а лише надав документи сумнівного характеру з якими позивач не згоден є необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи і вищенаведеними нормами матеріального права.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Отже, з урахуванням зазначених норм права, враховуючи обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, колегія суддів Харківського апеляційного суду приходить до висновку, що під час розгляду справи судом першої інстанції фактичні обставини справи були встановлені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження наданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається, оскільки, рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, висновок суду про задоволення позову є правильним.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 19 листопада 2018 року