Справа 510/606/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.18 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Сорокін К.В., у залі суду у м. Рені, при секретарі судового засідання Івановій Н.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 (представника позивачів ОСОБА_2 Хакан, Таріел Сарідзе, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Девкате Ваібхав, Гурдіпак Сингх, Джаба Кхімішіашвілі, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Нураддин Алішов, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Юсив Гасимов) відповідачі (іноземні компанії BYO LTD, ALBUS DENIZCILIK LTD. STI) про забезпечення морської вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 яка представляє інтереси ОСОБА_2 Хакан, Таріел Сарідзе, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Девкате Ваібхав, Гурдіпак Сингх, Джаба Кхімішіашвілі, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Нураддин Алішов, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Юсив Гасимов звернулась до суду із заявою про забезпечення морської вимоги, зазначивши, що в провадження суду знаходиться цивільна справа за позовом екіпажу судна т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12, а саме: ОСОБА_2 Хакан, Таріел Сарідзе, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Девкате Ваібхав, Гурдіпак Сингх, Джаба Кхімішіашвілі, ОСОБА_6 до іноземних компаній BYO LTD, ALBUS DENIZCILIK LTD. STI про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати.

17.05.2018 р. від представника позивачів ОСОБА_13 до суду надійшли додаткові пояснення до заяви про забезпечення морської вимоги.

За період роботи на борту т/х МАМБА Бі [МАМВА В] відповідачами заробітна плата вище вказаним членам екіпажу не видавалась грудня 2016 р.. Заборгованість членам екіпажу по заробітній платі станом на 05.07.2017 р., починаючи з грудня 2016 року, склала на загальну суму 116 133 доларів США, про що свідчить розрахунки видані 05.05.2017 р. та 05.07.2017 р., засвідчені судновою печаткою та підписані капітаном судна та старшим помічником капітана судна. З моменту укладення трудових договорів з членами екіпажу, позивачі отримали заробітну плату лише за квітень 2017 р., що свідчить про грубе порушення відповідачем контрактних зобовязань щодо виплати заробітної плати всім членам екіпажу (позивачам).

Факт укладання індивідуальних трудових угод заявників з відповідачами підтверджується відповідними контрактами, які знаходяться в матеріалах справи.

Зареєстрованим судновласником т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12, є компанія BYO LTD (БЙО.ЛТД), адреса будинок Генвілль, вул.. Принца Чарльза, Чарльзтаун, Невіс, ОСОБА_14. Компанія, яка має повноваження на управління (оперування) судном - ALBUS DENIZCILIK LTD. STI

Згідно до листа капітана Ренійської філії ДП «АМПУ» № 21-29-33/29 від 20.041.2018 р., т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706 на даний час знаходиться в акваторії Ренійського морського порту.

Представник позивачів, просить суд звернути увагу на те, що судно перебуває у морехідному стані та може вільно залишити акваторію Ренійського морського порту та територію України, що фактично унеможливить виконання рішення суду та призведе до порушення прав та законних інтересів позивачі.

Також при розгляді заяви про забезпечення морської вимоги, представник позивача просить суд врахувати негативну репутацію відповідача та наявність інших судових спорів проти нього, що свідчить про безвідповідальне ставлення відповідача до виконання своїх грошових зобовязань перед кредиторами, а тому є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення морської вимоги може утруднити або зробити взагалі неможливим судовий захист законних прав позивачів.

Крім того, представник позивача зауважив, що судно значно раніше може стати предметом стягнення для забезпечення виконання інших рішень у господарських справах, які можуть бути ухвалені раніше, ніж у даній цивільній справі, у звязку з чим судно буде реалізоване з публічних торгів без урахування вимог позивачів, а тому у разі невжиття заходів забезпечення морської вимоги у даній цивільній справі виникне ризик того, що задоволення вимог позивачів стане взагалі неможливим.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У відповідності до ч. 2 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви про забезпечення позову у вигляді арешту на морське суднопроводиться без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення морської вимоги, дослідивши матеріали справи на які посилається представник позивачів, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення морської вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ОСОБА_15 міжнародної організації праці № 95 (Женева, 01.07.1949 р. «Про захист заробітної плати» (ОСОБА_15 ратифікована Законом № 2996-ІУ(2996-15) від 19.10.2005 р № 109 (Женева 14.05.1958 р.) «Про заробітну плату, робочий час на борту судна та склад судового екіпажу» заробітна плата повинна бути сплачена безпосередньо зацікавленому працівнику, якщо національне законодавство, колективний договір або рішення арбітражного органу не передбачає інакше та якщо зацікавлений працівник не згоден на інший метод. Заробітна плата повинна бути сплачена через регулярний проміжок часу. Якщо немає інших відповідних регулювань, що забезпечують сплату заробітної палати через регулярний проміжок часу, то періоди сплати заробітної плати повинні бути прописані національним законодавством чи визначені колективним договором. Коли закінчується строк трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, що належить трудящому, повинен бути здійснений у відповідності з національним законодавством, колективним договором або рішенням арбітражного органу або, за відсутністю такого законодавства, угоди або рішення в розумний строк з урахуванням умов контракту.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Спеціальними нормами, які регулюють порядок арешту суден на території України, є Міжнародна конвенція об уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, від 10.05.1952 року (ОСОБА_15 1952 року), ратифікованої Законом України № 3702-17 від 07.09.2011 року, яка набрала чинності з 16 травня 2012 року, а саме ст. 2 і ч. 2 ст. 8 ОСОБА_15 1952, судно може бути заарештоване в межах юрисдикції будь якої з Договірних Держав стосовно морської вимоги.

Відповідно до ст. 1 ОСОБА_15 1952, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі, зокрема, вимоги заробітної плати капітана, офіцерів чи екіпажу судна

Ч. 1 ст. 3 ОСОБА_15 1952 встановлено, що арешт може бути накладений на конкретно судно, щодо якого виникла морська вимога.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 ОСОБА_15 1952 якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник, несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна,

позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї ОСОБА_15, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв'язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна

Відповідно до ст.4 ОСОБА_15, арешт на судно може бути накладений з дозволу суду Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Згідно ч. 2 ст. 8 ОСОБА_15 1952, судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою ОСОБА_15, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Відповідно до вимог ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії.

Арешт судна означає будь яке затримання судна або обмеження в його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог, зазначених у ст. 42 КТМ України, під час перебування судна в морському порту України.

Відповідно до ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв'язку з виконанням ними своїх службових обов'язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені.

Враховуючи те, що на території України, а саме в акваторії Ренійського морського порту знаходиться іноземне судно т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12, судновласник BYO LTD має заборгованість по заробітний платі перед позивачами, відмовляється виплачувати її в добровільному порядку, то є всі підстави вважати, що боржники будуть і далі ухилятися від виконання потенційного рішення суду. Крім того, суд враховує, те що, з 19.12.2016 р. страховий поліс № 50010653/2016-3 та страховий поліс № 51000742/2016-3 щодо страхування відповідальності Судновласника (відповідача) перед третіми особами анульовано у звязку з порушенням Судновласником умов проведення регістрової інспекції судна, відповідно до Підтвердження № 2, виданого компанією РаетсМарін від 05.01.2017 р. Вказаний документ свідчить про відсутність чинного страхового покриття у Судна, що в свою чергу не дозволить Судновласнику внести альтернативне забезпечення та страхова компанія не буде нести відповідальність за зобовязаннями відповідача щодо виконання потенційного рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі. Також суд приймає до уваги, що Судно значно раніше може бути предметом стягнення для забезпечення виконання рішень по іншим судовим справам та реалізовано з публічних торгів без урахування вимог позивачів. Крім того, відповідач є нерезидентом, у якого відсутнє на території України представництва (філії), а також будь яке рухоме та/або нерухоме майно окрім Судна.

Відомості про наявність у зареєстрованого судновласника грошових коштів або іншого майна на території України, у суду відсутні.

Виходячи з вищенаведеного, з урахуванням вищевикладених обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення морської вимоги може значно ускладнити або взагалі унеможливити виконання потенційного рішення суду та захист прав кожного з позивачів.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Згідно довідки капітану морського порту Рені в акваторії якого знаходиться Судно № 21-01-06/35 від 16.05.2018 р., т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12 з 24.03.2017 р. перебуває в акваторії Ренійського морського порту Рені, на сьогоднішній день, за інформацією суднового агента, існує заборгованість зі сплати портових зборів, агентуюча компанія з метою організації відходу т/х МАМБА Бі [МАМВА В] з порту не Рені до служби капітана морського порту не зверталась.

Таким чином, Судно вже більше року знаходиться в акваторії Ренійського морського порту. Агентуюча компанія не зверталась до служби капітана порту з метою організації відходу Судна з порту. Отже, на сьогоднішній день Судно не використовується у господарській діяльності судновласника, вже більше року не виконує рейсів для перевезення вантажів за відповідними договорами фрахтування та наразі відсутня будь-які відомості щодо існування актуальних договорів фрахтування Судна. Зважаючи на вказане, можливий арешт Судна не зможе завдати Судновласнику будь-яких збитків (у вигляді упущеної вигоди) у зв'язку з обмеженням його експлуатації.

Однак, суд допускає, що за період знаходження в акваторії Ренійського морського порту Судно може потребувати ремонту (фарбування, відбування іржи від корпусу, відновлення вантажної марки та осадки корпусу Судна) та інші види ремонтних робіт з обслуговування Судна, які мають здійснюються для збереження Судна у стані придатному для виконання рейсів з перевезення вантажів, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність застосування зустрічного забезпечення у розмірі 5 % від ціни позову, що складає 151054,07 грн.

Згідно ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, повязаних із забезпеченням позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 152-154 ЦПК України, ст.ст. 41, 42 Кодексу торговельного мореплавства України, ст.ст.1,2,3,4 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, укладеної в Брюсселі 10.05.1952 року, суд, -

У Х В А Л И В

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення морської вимоги задовольнити.

З метою забезпечення позову (морської вимоги) накласти арешт на судно т/х МАМБА Бі [МАМ В А В], ІМО 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12, яке перебуває в Ренійському морському порту.

Заборонити капітану Ренійського морського порту, начальнику митного посту "Ізмаїльський" Одеської митниці ДФС, начальнику Ізмаїльського прикордонного загону Державної прикордонної служби України оформляти відхід судна т/х МАМБА Бі [МАМВА В), ІМО 9189706, прапор - ОСОБА_12, порт приписки - ОСОБА_12, з Ренійського морського торговельного порту.

Зобовязати позивачів в якості виконання зустрічного зобовязання внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області 151054,07 грн.

Встановити строк надання зустрічного забезпечення 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та розяснити, що якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення будо скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: К.В. Сорокін