Справа № 331/4875/18
Провадження № 2 /331/1435/2018
19 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є
за участю секретаря : Хащук В.Д.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він є власником спірного будинку. Відповідач був зареєстрований у будинку в 2003 році, однак ніколи в ньому не проживав. Оскільки відповідач з реєстрації в добровільному порядку не знявся , його реєстрація створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю , вимушений звернутися до суду.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2018 року провадження по справі відкрито.
У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі , наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав вказаних у позові.
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, вислухавши вступне слово позивача, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 05 лютого 2009 року, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.
Як вбачається з копії домової книги, ОСОБА_2 зареєстрований в спірному домоволодінні з 31.05.2003 року.
Відповідно до показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідач , який є сином сестри позивача , в будинку АДРЕСА_1 не проживає приблизно 10 років, в спірному житлі відсутні його особисті речі.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_2 не проживає в спірному житлі більше року , не є членом сім»ї позивача , його реєстрація в будинку створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а тому позов обгрунтований і підлягає задоволенню.
Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 19 листопада 2018 року.
Суддя: О.Є. Жукова