Провадження №22-ц/812/151/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Миколаїв

Справа № 486/529/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем - Лептугою С.С.

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

приватного підприємства «Южноукраїнський комбінат харчування»

до

ОСОБА_1

про

відшкодування матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, ухвалене під головуванням судді Савіна О.І. 16 серпня 2018 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 17 серпня 2018 року

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 11 572 грн. 26 коп. матеріальної шкоди, заподіяної нею при виконанні трудових обов'язків.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що ОСОБА_1 з 13 вересня 2016 року по 12 червня 2017 року перебувала в трудових відносинах з ПП «Южноукраїнський комбінат харчування», працювала на посаді адміністратора кафе «Молодіжне». У день прийняття на роботу, 13 вересня 2016 року, з нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність. На момент звільнення відповідачки у відповідності до вимог чинного законодавства та за розпорядженням директора було проведено інвентаризацію товарів, матеріалів і грошових коштів, що були, закріплені за нею, як за матеріально відповідальною особою. За результатами інвентаризації, згідно протоколу інвентаризаційної комісії по інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 12 червня 2017 року, станом на 9 червня 2017 року в кафе «Молодіжне», яке є підрозділом ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» виявлено недостачу матеріальних цінностей на загальну суму 41 695 грн. 92 коп., з яких 21 053 грн. 66 коп. були списані на втрати підприємства, а нестача матеріальних цінностей на суму 20 642 грн. 26 коп. виникла з вини відповідальної особи - ОСОБА_1 У добровільному порядку відповідач сплатила 9070 грн, а шкоду в сумі 11 572 грн. 26 коп. остання відшкодовувати відмовилась.

Посилаючись на викладені обставини, ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» просило стягнути з відповідача 11 572 грн. 26 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» матеріальну шкоду у розмірі 11 572 грн. 26 коп. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, а саме не з'ясована питання прямої дійсної шкоди та ї розміру, якими саме неправомірними діями заподіяно цю шкоду, в чому саме полягає її вина, та чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ПП «Южноукраїнський комбінат харчування», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», Апеляційний суд Миколаївської області ліквідовано та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Справи, що перебували у його провадженні, передані до новоутвореного Миколаївського апеляційного суду (частина 5 статті 31 ЦПК України), який розпочав роботу 3 жовтня 2018 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року у складі, визначеному при автоматизованому розподілі, цивільну справу прийнято до провадження цього суду.

У судове засідання апеляційної інстанції відповідач не з'явилася, про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином, а тому відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦПК України, справа розглядалась у відсутності відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, випадки повної матеріальної відповідальності працівників за заподіяну підприємству шкоду передбачені ст. 134 КЗпП України.

Відповідно до п. 1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадку, коли між працівником і підприємством відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наказом ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» № 76-к від 12 вересня 2016 року була прийнята на роботу адміністратором в кафе «Молодіжне» з 13 вересня 2016 року (а.с. 33).

13 вересня 2016 року між ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_1, яка пов'язана із зберіганням товарно-матеріальних цінностей, основних засобів, бере на себе повну матеріальну відповідальність по забезпеченню збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей, і зобов'язується: дбайливо ставитись до переданих їй для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей, вживати заходів для відвернення шкоди, своєчасно повідомляти роботодавця про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених їй матеріальних цінностей.

Вказаний договір було підписано двома сторонами, в тому числі і ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

14 вересня 2016 року відповідачу були передані товарно-матеріальні цінності на загальну суму 661 994 грн. 54 коп., про що свідчить порівняльна відомість результатів інвентаризації товарів, матеріалів, тари та грошових коштів в торгівлі, з підписом відповідача на зазначених відомостях.

До того ж, як пояснив представник позивача у засіданні судової колегії, за період роботи відповідач отримувала й інші товарно-матеріальні цінності, які знайшли своє відображення в інвентаризаційному описі, проведеному на час звільнення відповідача. Жодних заперечень з цього приводу відповідачем у судовому засіданні у суді першої інстанції заявлено не було.

Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу ( відпуску), переведення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях та Секретаріату Всесоюзної Центральної ради Професійних Спілок № 477/24 від 28 грудня 1977 року, входять посади старших адміністраторів та адміністраторів залів підприємств громадського харчування і належать до посад або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском, перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Посадовою інструкцією адміністратора кафе «Молодіжне», затвердженою директором ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» Єрьоменко В.А. 15 грудня 2016 року (а.с. 11-16) передбачені права, посадові обов'язки, а також відповідальність адміністратора. Зокрема, до посадових обов'язків адміністратора відноситься забезпечення контролю за збереженням товарно-матеріальних цінностей, інвентаря, посуду та обладнання, закріпленого за ним.

ОСОБА_1 16 грудня 2016 року була ознайомлена з вказаною посадовою інструкцією.

Розпорядженням директора підприємства № 3 від 8 червня 2017 року «Про проведення інвентаризації цінностей» в кафе «Молодіжне» ПП «Южноукраїнський комбінат харчування» (а.с. 70) було вирішено провести інвентаризацію з 8 червня 2017 року по 11 червня 2017 року. Причина проведення інвентаризації зміна матеріально-відповідальних осіб.

Відповідно до проведеної інвентаризації в кафе «Молодіжне» було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 41 965 грн. 92 коп., що підтверджується копією інвентаризаційного опису (а.с. 71-106) та копією протоколу інвентаризаційної комісії за результатами інвентаризації. Комісія постановила частину коштів 21 053 грн. 66 коп. списати на втрати підприємства, а суму недостачі 20 642 грн. 26 коп. відшкодувати за рахунок винних осіб, зокрема, адміністратора кафе «Молодіжне» ОСОБА_1, з яких 9 070 грн. були утримані з заробітної плати ОСОБА_1 (а.с. 17-18).

Згідно ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів. Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

Отже , з урахуванням зазначених положень, розмір завданої позивачу шкоди становить 11 572 грн. 26 коп.

Вини інших працівників у допущенні недостачі товарно-матеріальних цінностей, які були ввірені відповідачу, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст. ст. 130, п.1 ч. 1 ст. 134, 135-1КЗпП України, дійшов вірного висновку про те, що недостача товарно-матеріальних цінностей сталася з вини відповідача, з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність, а тому на неї слід покласти відповідальність по відшкодуванню завданої підприємству шкоди.

Доводи відповідача про те, що суд першої інстанції не з'ясував питання прямої дійсної шкоди та ї розміру, якими саме неправомірними діями заподіяно цю шкоду, в чому саме полягає її вина, колегія суддів не може прийняти до уваги.

Так, згідно з роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Матеріали справи свідчать про те, що при інвентаризації товарно-матеріальних цінностей кафе «Молодіжне» була встановлено недостача (втрата) товарно-матеріальних цінностей, які були ввірені відповідачу на загальну суму 41 965 грн. 92 коп., що підтверджується копією інвентаризаційного опису (а.с. 71-106) та копією протоколу інвентаризаційної комісії за результатами інвентаризації.

Розмір шкоди та вартості матеріальних цінностей були визначені на підставі документів обліку, з якими відповідач мала можливість ознайомитися, при цьому жодного разу не звернулась до підприємства з такою вимогою та не надала жодних доказів на спростовування розміру недостачі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась підписувати Порівняльну відомість інвентаризації товарів, матнеріалів і грошових коштів № 3 від 9 червня 2017 року, про що складено акт ( а.с. 67).

Що стосується доведеності позивачем того факту, що майно, нестача якого була виявлена під час інвентаризації, було їй ввірено, то позивачем надано порівняльна відомість результатів інвентаризації товарів, матеріалів, тари та грошових коштів в торгівлі від 14 вересня 2017 року, з підписом відповідача на зазначених відомостях про отримання зазначених цінностей.

Твердження позивача про те, що протягом її перебування на посаді адміністратора кафе «Молодіжне» їй не були забезпечені належні умови праці та відповідні умови зберігання товарно-матеріальних цінностей, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини нічим не підтверджені. Доказів звернень ОСОБА_1 до адміністрації закладу з цього приводу, останньою суду надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо підстав покладення матеріальної відповідальності на працівника за завдану шкоду, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382, 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року