Суддя Саркісян О. А.
Справа № 644/2881/18
Провадження № 2-о/644/117/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року

Орджонікідзевский районний суд м Харкова у складі:

головуючого судді Саркісян О.А.

при секретарі - Зоріній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з заявою, зазначивши заінтересованою особою Московський районний у м. Харкові іідділ державної реєстрації актів цивільного стану, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, померлого 01.04.2018 року у м. Кіровськ, Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є дочкою померлого ОСОБА_2 Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Встановлення цього факту має юридичне значення для заявника.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану, в судове засідання не з'явився, будь-яких заяв або заперечень не надавав, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 народилась 11.05.1985 року, батьками якої зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №518688. (а.с. 10).

З копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 050709, виданого 05.04.2018 року відділом записів актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганського Народної Республіки, ОСОБА_2, помер 01.04.2018 року у місті Кіровськ, Луганська народна республіка.(а.с.9).

Відповідно до копії довідки про причину смерті №92 від 03.04.2018 року та лікарського свідоцтва про смерть за №92, виданого 03.04.2018 року, ОСОБА_2, помер 01.04.2018 року, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. (а.с.6,8).

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Заявник звернулася до Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області для отримання свідоцтва про смерть її батька.

Як вбачається з листа №2859/15.4.04-04 від 27.04.2018 року Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер 01.04.2018 року, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. (а.с. 3)

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 доводиться ОСОБА_2 донькою і для заявника встановлення факту смерті матері має юридичне значення, однак у реєстрації смерті батька заявнику відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Згідно з додатком 1 до вказаного розпорядження КМ України, місто Кіровськ віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Крім того, 18.01.2018 року прийнято з Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.2 зазначеного Закону України діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть батька, суд приходить до висновку, що необхідно встановити факт смерті ОСОБА_2, яка настала 01.04.2018 року в м. Кіровськ, Луганської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 293, 294, 263, 273, 315-319, 263, 430 ЦПК України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) заінтересована особа: Московський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ( місцезнаходження: м.Харків, вул. Валентинівська, 31) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мав місце 01.04.2018 року в м. Кіровськ, Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи Апеляційному суду Харківської області до або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст рішення складений 11.05.2018 року.

Суддя О.А.Саркісян