Справа № 492/1198/17
Провадження № 2/492/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дослідне господарство імені ОСОБА_3 Інститут сільського господарства Причорноморя Національної академії аграрних наук України» про видачу щорічної разової матеріальної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просив суд зобовязати відповідача видати їй щорічну разову матеріальну допомогу, починаючи з 2005 року по 2017 року, посилаючись на те, що вона працював в ДП «ДГ ім. М.І. Кутузова НААН» робочою в їдальні з липня 1985 року по жовтень 1986 року. У звязку з виходом на пенсію по інвалідності, 27.05.1986 року позивачку було звільнено. Після звільнення, згідно умов колективного договору, колишнім працівникам надавалася щорічна разова матеріальна допомога, яку позивачка не отримала. Враховуючи, що відповідач відмовляється надати позивачці матеріальну допомогу, позивачка змушений звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.

Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні та застосувати строки позовної давності.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_2 змінила своє дошлюбне прізвище «Трухачова» на наявне «Бєляєва» (а. с. 3). Згідно довідки № 187 від 27.09.2006 року ОСОБА_4 дійсно працювала в їдальні в якості робочої з липня 1985 року по жовтень 1986 року, , а саме: у 1986 році відпрацювала 139 днів та у 1985 році 112 днів (а. с. 4, 6). Відповідно до довідки серії Д-71 № 401140 ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи внаслідок загального захворювання безстроково (а. с. 7).

Відповідно до довідки виданої Радгоспом імені ОСОБА_3, ОСОБА_4 дійсно працювала в якості робочої з жовтня 1971 року по березень 1971 року, а саме: у 1971 році відпрацювала 55 днів, у 1972 році 249 днів, у 1973 році 241 день та у 1974 році 68 днів (а. с. 97).

Згідно п. 15 розділу ІІІ колективного договору Державного підприємства дослідного господарства ім. М.І. Кутузова з метою матеріального забезпечення пенсіонерів видавати їм зерно ціновий еквівалент другої продукції безкоштовно. Видача зерна пенсіонерів залежить від стажу роботи відпрацьованого в господарстві, тобто, якщо пенсіонер відпрацював 10 та більше років 1000 кг, до 10 років у відсотковому відношенні до відпрацьованого стажу (а. с. 30-62).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожному громадянину гарантується право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб здійснюється шляхом вирішення цивільних справ, що згідно вимог ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами частин 1 і 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Згідно ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобовязань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

В силу ст. 13 КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобовязання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема встановлення гарантій, компенсацій, пільг.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки і є обовязковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

З матеріалів справи вбачається, що видача матеріальної допомоги у вигляді зерна на підставі п. 15 розділу ІІІ колективного договору можлива лише за умови наявності відповідного трудового стажу.

Відповідно до додатку № 12 до колективного договору вбачається, що для жінок віком від 18 до 55 років встановлено обовязків мінімум трудової участі у розмірі 290 днів на рік.

Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_5 у своєму позові зазначає, що вона не отримує зазначену допомогу з 2004 року.

При вирішенні клопотання представника відповідача, щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, судом також враховано, що заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачкою, або її представником подано не було.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у разі пропуску передбачених ст. 233 КЗпП України строків звернення до суду за вирішенням трудового спору суд, з'ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки вони стосуються захисту порушеного права. При обґрунтованості вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд поновлює пропущений строк на звернення за вирішенням трудового спору і вирішує його по суті. При пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих підстав.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, умови трудового договору та довідки про фактично відпрацьовані дні, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_5 не виникло права на отримання щорічної разової допомоги, у звязку з чим у задоволені позову слід відмовити.

На підставі ст. ст. 10, 13, 18, 233 КЗпП України, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 211, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дослідне господарство імені ОСОБА_3 Інститут сільського господарства Причорноморя Національної академії аграрних наук України» про видачу щорічної разової матеріальної допомоги відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 травня 2018 року.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6