РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/14595/18

пр. № 2/759/6576/18

31 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 заявила позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою квартири, проте понад 10 років в ній не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 21.09.2018р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах.

Судом з огляду на надані докази встановлено таке.

ОСОБА_1, разом з ОСОБА_2, ОСОБА_4,є співласником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 05.06.1997 року, виданного Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва, та договору дарування частини квари від 15.02.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качельковим С.В. за роеєстраційним №1002.

Позивач вказує, що за адресою квартири на правах члена сімї власника зареєстрований колишній чоловік дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_2, проте в квартирі не проживає з 2004 року.

Остання обставина підтверджена даними актами, що складені працівниками балансоутримавача будинку, шляхом опиту сусідів позивача від 25.08.2017р., 22.03.2018р., 20.08.2018р.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивачів додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, створює перешкоди у розпорядженні майном, тощо.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених норм закону.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 274-279, 281, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського пеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько