Справа № 265/7265/18
Провадження № 2/265/1701/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 грудня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 в м. Маріуполі Донецької області на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2015 року В квартирі окрім нього зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 Проте вже тривалий час вони не проживають в квартирі, не оплачують комунальні послуги та не беруть участь в її утриманні. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює для позивача низку додаткових витрат. Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просить визнати їх такими, та зняти їх з реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в свої інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, у судове засідання не зявилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Служби у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради у судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Служби, при винесенні рішення просив максимально врахувати інтереси дітей.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_4 в м. Маріуполі Донецької області належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1344. Зазначений факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За відомостями Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_4 в м. Маріуполі Донецької області зареєстровані, зокрема, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Згідно акту КСН «Азовець» від 16.08.2018 року за адресою: м.Маріуполь, вул.Імені ОСОБА_4АДРЕСА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають з липня 2015 року по теперішній час.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі добровільно, без поважних на те причин не проживають за адресою спірної квартири понад рік.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим ухвалити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Крім того, у позовній заяві позивач просив суд зняти з реєстраційного обліку відповідачів.

Статтею 7 закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, зі змісту даного нормативно-правового акта вбачається, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням за законом є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання, тому вирішення питання щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку у квартирі не входить до компетенції суду, тому позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа: Служба у справах дітей по Лівобережному району Маріупольської міської ради, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 5 будинку №19 по вулиці Імені ОСОБА_6 в місті Маріуполі Донецької області.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя О.О. Костромітіна