Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 639/7673/15-ц

провадження № 61-37461св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрпошта»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року в складі судді Кружиліної О. А.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті доповнень та уточнень у цивільній справі № 639/7673/15-ц та повернуто заявнику відповідну заяву.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 березня 2018 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою та рішенням суду ОСОБА_2 звернувся зі скаргою до апеляційного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду

м. Харкова від 23 березня 2018 року повернуто заявнику.

У червні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що повернення апеляційної скарги в даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав та доступу до правосуддя.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд виходив з того, що ухвала суду про відмову у прийнятті доповнень та уточнень у цивільній справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки її оскарження не передбачено частиною першою статті 353 ЦПК України.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Звертаючись до апеляційного суду зі скаргою заявник ставив питання про скасування не лише ухвали суду першої інстанції від 23 березня 2018 року, якою йому відмовлено у прийнятті доповнень та уточнень позовних вимог, а й рішення суду від 23 березня 2018 року, яким його позовні вимоги задоволено частково.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої цієї статті однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 293 ЦПК України у редакції 2004 року).Аналогічне за змістом положення передбачено й нормою статті 353 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п'ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Аналогічний висновок зроблено у пункті 23 ухвали Великої Палати Верховного Суду 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Таким чином, враховуючи те, що заявник ставив питання щодо оскарження ухвали про відмову в прийнятті доповнень та уточнень позовних вимог у апеляційній скарзі разом із питанням про оскарження рішення суду першої інстанції, яким вирішено спір по суті, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу заявнику, дійшов помилкового висновку про те, що ухвала про відмову в прийнятті доповнень та уточнень позовних вимог, не підлягає апеляційному оскарженню, з підстав, що її оскарження не передбачено частиною першою статті 353 ЦПК України.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу - передати до суду апеляційної інстанції на розгляд.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило