КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/274/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/90/18

15 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Гальонкіної Ю.С., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,-

в с т а н о в и в:

27 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової ДіаниАнатоліївни, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 13 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому листу № 753/15031/13, виданому 16 грудня 2015 року, а виконавчий лист повернути до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві для подальшого виконання

На обґрунтування скарги зазначала, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 3 037 340,00 грн., три відсотки річних в розмірі 35 199,86 грн., та судові витрати в розмірі 3 441,00 грн.

Посилалась на те, що одночасно з позовом вона подала до суду заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року задоволено та заборонено ОСОБА_4 відчужувати належне йому нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни від 19 січня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 49843492 на підставі поданого виконавчого листа № 753/15031/13, виданого 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва.

29 січня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 49996198 у зв'язку з відкриттям у відділі ще одного виконавчого провадження № 49839202 щодо одного й того ж самого боржника, де стягувачем є ОСОБА_5.

Вказувала, на те, що 29 листопада 2017 року вона звернулася до державного виконавця з заявою про стягнення з боржника ОСОБА_4 на її користь боргу з пенсії боржника, так як він є інвалідом другої групи та отримує пенсію, проте відповіді на дану заяву не отримала.

18 грудня 2017 року вона отримала постанову державного виконавця від 13 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Посилаючись на те, що постанова державного виконавця від 13 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу винесена неправомірно, без здійснення усіх необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», просила задовольнити її скаргу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року скаргу задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни від 13 грудня 2017 року (ВП № 49843492) про повернення стягувачу виконавчого листа № 753/15031/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 16 грудня 2015 року.

Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відновити виконавче провадження № 49843492 та здійснити усі необхідні заходи з примусового виконання виконавчого листа № 753/15031/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 16 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 3 075 980,86 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 05 червня 2018 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна надіслала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначала, що посилання суду в судовому рішенні на те, що державний виконавець звернувся не до всіх банківських установ з запитами, зокрема, щодо виявлення рахунків боржника, руху коштів та операцій за рахунками боржника, а також щодо інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, у тому числі, до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про наявність відкритих рахунків в якому зазначає скаржник, є безпідставним, оскільки державний виконавець у встановленому порядку звертався із запитами до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України для виявлення рахунків боржника та встановлення місця роботи, встановлення отримання боржником пенсії чи інформації про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами.

Вказувала на те, що державний виконавець не міг звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року на вказану квартиру накладено арешт на забезпечення позову.

Зазначала, що, задовольняючи скаргу, суд не урахував, що ? частина нежилих приміщень АДРЕСА_1, підлягала передачі в рахунок погашення боргу, за ціною третіх електронних торгів ОСОБА_5, оскільки виконавчий лист Солом'янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року пред'явлено до виконання 28 грудня 2015 року, тоді як виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року № 753/15031/13 ОСОБА_3 пред'явила до виконання 13 січня 2016 року, а тому державний виконавець, у відповідності до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», правомірно передав нереалізоване з торгів майно боржника стягувачу ОСОБА_5

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &q?ро;Про судоустрій і статус суддів&q?во; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &qu> ;Голос України&quSp; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &qun";Голос України&quck; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Київського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаного суду від 03 жовтня 2018 визначено суддю-доповідача РатніковуВ.М., у складі колегії: Борисової О.В., Левенця Б.Б.

В судове засідання головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова ДіанаАнатоліївна повторно не з&q?ан;явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_3 в судове засідання також повторно не з&q?лу;явилась, про день та час слухання справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просила вирішити вимоги апеляційної скарги відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець не здійснив усіх необхідних виконавчих дій для встановлення наявності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення та за рахунок якого можливо виконати рішення суду про стягнення боргу, не перевірив наявність рахунків боржника, договорів боржника про зберігання цінностей або надання індивідуального банківського сейфа та дійшов передчасного висновку про передачу нежитлового приміщення іншому стягувачу, у зведеному виконавчому провадженні ОСОБА_5, чим порушив права скаржника, постановив передчасну ухвалу про повернення виконавчого документа стягувачу.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 20 січня 2015 року видано виконавчий лист № 753/15031/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 3 075 980,96 грн., який пред'явлено стягувачем до виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

19 січня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49843492) та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду.

19 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, яке належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження.

29 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про об&qu=';єднання виконавчого провадження ВП № 49843492 у зведене з виконавчим провадженням № 49839202 по виконанню виконавчого листа Солом&q? д;янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року по справі № 2-1776/14 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 3 414 810,00 грн., який надійшов до відділу 28 грудня 2015 року.

06 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено її до ряду банківських установ для виконання. На вказані запити лише Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повідомило про наявність на рахунках боржника коштів, які в сумі 1 115,69 грн. були списані на підставі платіжної вимоги державного виконавця від 24 жовтня 2016 року та в подальшому перераховані як витрати виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстрована ? частина нежилого приміщення АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2.

Державним виконавцем 03 листопада 2016 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: ? частини нежилих приміщень АДРЕСА_1 та передано це майно на реалізацію в ДП СЕТАМ.

Відповідно до протоколу № 279292 від 16 серпня 2017 року проведення електронних торгів, треті торги визнано такими, що не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

На підставі заяв, поданих стягувачем ОСОБА_5 до Відділу примусового виконання рішень 16 серпня 2017 року та 08 вересня 2017 року з проханням про передачу нереалізованого майна в рахунок погашення боргу, 02 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу ОСОБА_5 у рахунок погашення боргу ? частини нежилих приміщень АДРЕСА_1, на загальну суму 1 703 100,00 грн.

Згідно повідомлень УДАІ ГУМВС України в м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, ГУ Держпраці у Київській області, Територіальних органів Держземагенства України, ГУ Держземагенства у м. Києві, Державної авіаційної служби України, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, майна належного боржнику не виявлено.

Згідно повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби, боржник кордон України не перетинав.

Згідно повідомлень Державної фіскальної служби України від 15 вересня 2016 року, 20 березня 2017 року та 30 листопада 2017 року боржник не працює та не має відкритих рахунків в установах банку.

Згідно повідомлень Пенсійного фонду України від 07 вересня 2016 року, 20 березня 2017 року та 30 листопада 2017 року ОСОБА_4 пенсію не отримує.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що за боржником зареєстрована на праві власності квартира АДРЕСА_2, однак ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року по справі № 757/2049/14-ц заяву Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як Органу опіки та піклування, про забезпечення позову - задоволено та накладено арешт на дану квартиру.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неправильність та невідповідність обставинам справи та дослідженим судом доказам висновку суду першої інстанції про не здійснення державним виконавцем всіх передбачених Законом &q?рж; Про виконавче провадження&q?у ; дій для виявлення майна, рахунків, доходів боржника є обгрунтованими . У виконавчому провадженні № 49843492 по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маховою Діаною Анатоліївною вчинено всі, передбачені Законом України Про виконавче провадження&q?ен;, дії щодо виявлення належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_3 за виконавчим листом № 753/15031/13.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

13 грудня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 753/15031/13, виданого 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 3 075 980,86 грн.

Враховуючи, що станом на 05 грудня 2017 року у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, колегія суддів вважає, що державний виконавець правомірно, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», повернув стягувачу виконавчий документ.

Вказаних обставин справи та норм закону суд першої інстанції не врахував, дав невірну правову оцінку дослідженим у справі доказам та прийшов до помилкового висновкупро наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни від 13 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись ст.ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуголовного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 квітня 2018року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Діана Анатоліївна про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повий текст постанови складено 16 листопада 2018 року .

Головуючий: Судді: