ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м.Суми

Справа №585/4728/17

Номер провадження 22-ц/788/761/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Роменська районна державна адміністрація Сумської області, Андріївська сільська рада Роменського району, Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма ім. Шевченка,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2018 року, ухвалене у складі судді Євлах О.О. в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 13 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Роменської районної державної адміністрації Сумської області, Андріївської сільської ради Роменського району, Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма ім. Шевченка про визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що його дід ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Андріївка Роменського району Сумської області, заповіт від його імені не посвідчувався. За життя ОСОБА_2 набув право на земельну частку (пай) площею 4,538 га із земель КСП ім. Шевченка на території Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області, на підтвердження чого отримав Сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги за законом була рідна дочка померлого спадкодавця - ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача. Вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважалася спадкоємцем, що вступив в управління спадщиною, оскільки після смерті спадкодавця взяла собі і зберігала ощадну книжку № НОМЕР_6 рахунок № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входили також належним чином не оформлені за життя грошові кошти на ощадній книжці, яка була видана на ім'я ОСОБА_2 та земельна частка (пай) загальною площею 4,538 га, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому заповіла все своє майно позивачу. Після її смерті позивач належним чином прийняв спадщину. Однак, він не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на земельну часку (пай), оскільки сертифікат на ім'я ОСОБА_2 втрачений. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну часку (пай) НОМЕР_1, виданого Роменською районною державною адміністрацією Сумської області на ім'я ОСОБА_2 площею 4,538 в умовних кадастрових гектарах.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а саме: встановити факт, що має юридичне значення про те, що свідоцтво про смерть, видане виконкомом Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_3 року на ім'я ОСОБА_2 та свідоцтво про народження, видане на ім'я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року, належить ОСОБА_2; встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття спадщини, що ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого Роменською районною державною адміністрацією Сумської області на ім'я ОСОБА_2 площею 4,538 в умовних кадастрових гектарах.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не було надано позивачу можливості уточнити позовні вимоги, не допущено позивача та його представника до участі у справі, не надано можливості надати пояснення про справі. Судові засідання 23 січня 2018 року та 07 лютого 2018 року в режимі відеоконференції були призначені в неробочий час Сокальського районного суду. Окрім того, в судове засідання 07 лютого 2018 року позивач прибув особисто, а Роменський міськрайонний суд в односторонньому порядку відключив конференцзв'язок та не допустив позивача до участі у справі. Окрім того, зазначає, що право на земельну частку (пай) та грошові внески, що належали ОСОБА_2 перейшло до матері позивача, яка за життя через матеріальні труднощі не оформила на себе спадщину. А позивач належним чином після смерті матері прийняв спадщину. Він не може на даний час отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала його діду ОСОБА_2, так як Сертифікат на земельну частку (пай) втрачено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доказів прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 та за відсутності доказів, що ОСОБА_3 була донькою ОСОБА_2 у зв'язку з різним написанням їх прізвищ у поданих документах, та за відсутності доказів належності спірної земельної ділянки ОСОБА_2, у зв'язку з різним написанням прізвища у свідоцтві про смерть («Білаш») та сертифікаті на земельну часку (пай) («ОСОБА_2»), суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_2 площею 4,538 в умовних кадастрових гектарах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Андріївка Роменського району Сумської області помер ОСОБА_2 (а. с. 7).

Згідно свідоцтва про народження його батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 8).

Відповідно до свідоцтва про одруження «ОСОБА_3» після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище «ОСОБА_1» (а. с. 12).

ОСОБА_3 є матір'ю позивача. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Романівка Сокальського району Львівської області (а. с. 9).

Після її смерті ОСОБА_1 належним чином оформив спадщину та 20 грудня 2011 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкове майно складається із земельної ділянки площею 1,5044 га в межах згідно з планом, що розташована на території Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Сокальською райдержадміністрацією Львівської області 02 березня 2006 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на земельну ділянку за № НОМЕР_4 (а.с. 17).

На ім'я «ОСОБА_2» був відкритий рахунок № НОМЕР_5 в державній трудовій ощадній касі № НОМЕР_6 в с. Андріївка (а. с. 75).

Згідно листа Роменської районної державної адміністрації Сумської області від 29 травня 2017 року № 01-37/1428 рішенням загальних зборів Андріївської сільської ради від 24 березня 1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка. Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований 19 травня 1995 року. До Державного акта доданий список членів господарства, які мають право на земельну частку (пай). ОСОБА_2 занесений до зазначеного списку. Таким чином набув право на земельну часку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений в одному примірнику, який отримав ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, про що свідчить його підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розпорядженням голови Роменської районної державної адміністрації на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 видано 27 грудня 2002 року № 610 та № 612. Уточнений розмір земельної частки складає 3,47 умовних кадастрових гектарів (а. с. 19-23).

Відповідно до листа Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області від 21 липня 2017 року за № 02-34 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Андріївка Роменського району Сумської області, зареєстрованих осіб за його адресою не було. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконавчим комітетом Андріївської сільської ради не посвідчувався (а. с. 24).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2017 року приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Сироїд Г.І. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 щодо спадкового майна, а саме земельних ділянок загальною площею 4,538 га, які знаходяться на території Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області, оскільки ОСОБА_1 не було подано жодного оригіналу документа, що підтверджує право його матері ОСОБА_3 на вказані земельні ділянки, окрім того, нотаріусу не було подано жодного документу, який підтверджує, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2, а згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру інформація щодо заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_2 відсутня (а. с. 15-16).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, виданого Роменською районною державною адміністрацією Сумської області на ім'я ОСОБА_2 площею 4,538 в умовних кадастрових гектарах, так як через наявні розбіжності в написаннях прізвищ в наданих позивачем документах, неможливо встановити, що мати позивача ОСОБА_3, в свідоцтвах про народження та про одруження якої її прізвище вказано як «ОСОБА_2», була донькою померлого ОСОБА_2, і що вона фактично вступила в управління його майном, так як ощадна книжка була видана на ім'я «ОСОБА_2», а документи на підтвердження права на спірну земельну частку (пай), розташовану на території Андріївської сільської ради, визнати за собою право на яку просить позивач, містять прізвище «ОСОБА_2», тобто відсутні докази на підтвердження того, що право на вказану спірну земельну ділянку належало діду позивача ОСОБА_2 Окрім того, в довідці Андріївської сільської ради стосовно того, що ОСОБА_2 дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Андріївка Роменського району Сумської області та в свідоцтві про народження ОСОБА_2 містяться розбіжності в даті народження.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Заявлені позивачем вимоги судом першої інстанції по суті вирішено правильно. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, скориставшись своїх правом на апеляційне оскарження рішення суду, позивач жодних нових доводів на підтвердження своїх позовних вимог не зазначив.

Вимоги апеляційної скарги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме що свідоцтво про смерть, видане виконкомом Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_3 року на ім'я ОСОБА_2 та свідоцтво про народження, видане на ім'я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року, належить ОСОБА_2 та, що ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, колегія суддів не розглядає, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 травня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик