Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 756/10580/16-ц

провадження № 61-28630 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Стрільчука В. А.,

Суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у складі судді Жука М. В. та ухвалу Апеляційного суду

м. Києва від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Кравець В. А.,

Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») про захист прав споживача, визнання незаконними дій щодо підвищення відсоткової ставки та зобов'язання провести перерахунок.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що 27 лютого 2007 року між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір №0, згідно умов якого банк надав їй кредит у розмірі 100 300 доларів США із сплатою 9,5 процентів річних за користування кредитними коштами.

Під час розгляду Корольовським районним судом м. Житомира цивільної справи № 296/461/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1,

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

№ 0 від 27 лютого 2007 року їй стало відомо про збільшення банком в односторонньому порядку відсоткової ставки за користування кредитом з

9,5 процентів до 19 процентів річних, без належного повідомлення позичальника та належного обгрунтування такого збільшення.

Посилаючись на те, що збільшення процентної ставки відбулося з порушенням встановленої умовами кредитного договору процедури, просила визнати незаконними дії ПАТ «УкрСиббанк» щодо підвищення в односторонньому порядку фіксованої процентної ставки з 12 березня 2008 року за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 лютого 2007 року, укладеного між нею та АКІБ «УкрСиббанк», з 9,5 процентів до 19 процентів річних; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок відсотків за користування кредитом з 12 березня 2008 року з 19 процентів річних до 9,5 процентів річних відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 лютого 2007 року, та провести перерахунок належних з неї платежів за ставкою 9,5 процентів річних, що діяла на момент укладання цього договору, зарахувавши їх у рахунок сплати платежів по основній сумі кредиту.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банком дотримано узгоджену сторонами у кредитному договорі процедуру повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, оскільки повідомлення про таку зміну надсилалось на адресу позивача, зазначену в кредитному договорі, доказів на підтвердження письмового повідомлення банку про зміну місця свого проживання позивач не надав.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від

07 лютого 2017 року залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов законного та обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У жовтні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1, у якій просила скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року і ухвалу Апеляційного суду м. Києва від

26 вересня 2017 року, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема суди попередніх інстанцій не надали належну оцінку витягу з наказу АКІБ «УкрСиббанк» від 25 грудня

2007 року про затвердження введення в дію вимог по застосуванню підвищеної процентної ставки при нарахуванні процентів на суму прострочених зобов'язань по сплаті основного боргу при кредитуванні фізичних осіб та суб'єктів господарської діяльності, зокрема не звернули увагу, що даний витяг не підписаний та не скріплений печаткою банку, а отже не є належним та допустимим доказом у справі. Крім того, суди залишили поза увагою закріплену в пункті 10.2 кредитного договору вимогу про направлення банком письмового повідомлення про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої відсоткової ставки, що узгоджується з положеннями статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Згідно статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

23 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами установлено, що 27 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно умов якого заявнику надано кредитні кошти у розмірі 100 300,00 доларів США із сплатою 9,5 процентів річних, з кінцевим терміном повернення кредиту - до 27 лютого 2028 року.

Згідно пункту 1.3.1. кредитного договору сторони погодили, що по закінченню

30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно умов пункту 10.2. даного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому пунктом 10.2. даного договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому періоді.

Пунктом 10.2. кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог статті 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк відповідно до умов пункту 1.3.1. договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: порушення позичальником кредитної дисципліни; та/або погіршення фінансового стану позичальника; та/або здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ, зокрема банк може збільшити розмір процентної ставки за договором у наступному порядку, а саме: банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (повідомлення банку) за адресою позичальника, що вказана у розділі 12 цього договору, або за іншою адресою, яку позичальник письмово повідомив банку при зміні адреси. Такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладання відповідної угоди про внесення змін до цього договору.

Про збільшення процентної ставки банк протягом 7 (семи) календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення банку. В такому повідомленні банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата, з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.

У разі незгоди із встановлюваним згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у повідомленні банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою.

Відповідно до положень частини першої статті 651 та частини третьої статті 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту підписання договору.

25 грудня 2007 року ПАТ «УкрСиббанк» затверджено введення в дію вимог по застосуванню підвищеної процентної ставки при нарахуванні процентів на суму прострочених зобов'язань по сплаті основного боргу при кредитуванні фізичних осіб та суб'єктів господарської діяльності. Встановлено, що розмір підвищеної процентної ставки визначається шляхом збільшення в два рази ставки, що нараховується на строкову заборгованість згідно умов кредитного договору.

22 лютого 2008 року ПAT «УкрСиббанк» направив на адресу позивача повідомлення за №10432 про збільшення процентної ставки у два рази (з 9,5 процентів річних до 19 процентів річних) з 12 березня 2008 року у зв'язку з порушенням кредитної дисципліни, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення та списком № 262 згрупованих рекомендованих відправлень.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на наведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня

2017 року у справі № 6-1374цс17.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій не надали належну оцінки тому, що лист з повідомленням про збільшення розміру відсоткової ставки з 12 березня 2008 року було повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання», доказів вручення заявнику такого повідомлення під розписку банк не надав, а тому висновки судів про дотримання банком процедури збільшення процентної ставки є передчасними.

Оскільки правовідносини між сторонами виникли з приводу споживчого кредитування, на них також поширюються положення законодавства про захист прав споживачів.

За правилами частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій не перевірили та не надали оцінки дотримання банком вимог абзацу 5 пункту 10.2. кредитного договору та частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо письмового повідомлення заявника про зміну процентної ставки за споживчим кредитом протягом семи календарних днів з дати таких змін, а відтак у порушення вимог статей 212-214, 316 ЦПК України 2004 року не забезпечили повного і всебічного розглядусправи та не встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Отже, в силу наданих процесуальним законом повноважень, суд касаційної інстанції позбавлений права встановлювати, або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій (щодо розміру середньої заробітної плати), надавати оцінку доказам, що не були предметом їх перевірки, чи робити їх переоцінку.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ураховує тривалість розгляду зазначеної справи в суді, разом з тим, оскільки до повноважень Верховного Суду не належить установлення фактичних обставин справи, надання оцінки та переоцінки доказів, зазначене унеможливлює ухвалення ним нового судового рішення.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживача, визнання дій щодо підвищення відсоткової ставки незаконними та зобов'язання провести перерахунок ухвалили рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваних рішень із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

О.В. Ступак

Г. І. Усик