справа № 278/3141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Рекша О.І., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, штрафних санкцій та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу штрафних санкцій та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, як замовник за договором підряду (далі за текстом скорочено, як замовник), звернувся із позовом, яким просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2, як підрядника (далі за текстом скорочено, як підрядник), заборгованість за таким договором, штрафних санкцій та моральної шкоди.

В судовому засіданні представник замовника вимоги повністю підтримав та просив суд їх повністю задовольнити з підстав викладених у позові та за наданими доказами.

Замовник посилається на те, що частина робіт підрядником була виконана, хоча із значним запізненням, однак претензій по якості не висувається. У зв'язку із сплатою коштів у більшому розмірі ніж надано матеріалів і виконано послуг просив стягнути різницю на свою користь у розмірі 360 300 гривень за переплату, 23 647 гривень штрафних санкцій та 100 000 моральної шкоди. На теперішній час, елементи виготовлені та змонтовані підрядником розібрані та використані в процесі нового будівництва в тому числі із додаванням матеріалів інших осіб.

ОСОБА_2 та його представники у судовому засіданні вимог не визнали та просили суд їх відхилити на підставі власних доказів. Крім цього, підрядник подав зустрічний позов про стягнення із замовника заборгованості та штрафних санкцій по згадуваному правочину, а також моральної шкоди.

Так, підрядник просив суд стягнути на свою користь 434 049, 50 гривень заборгованості по наданим матеріалам та послугам за основною та додатковою угодами, а також 26 369, 11 гривень штрафу та 60 000 гривень моральної шкоди. В обґрунтування такої позиції підрядник повідомив суду, що надано матеріалів та послуг саме на таку суму. Внесені замовником аванси не покрили понесених витрат. Заявлені вимоги є різницею між внесеними замовником коштами та фактично понесеними витратами.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Сторони, обопільно, звинувачують одна одну у неналежному виконанні умов договору, що потягло за собою створення заборгованості, штрафних санкцій та спричинення, у зв'язку із цим, моральної шкоди.

30 січня 2017 року між сторонами було укладено договір будівельного підряду № 30/01-17 предметом якого є виконання робіт по будівництву житлового будинку підрядником (а.с.10-17 т.1).

Положеннями даного правочину, серед іншого, визначено наступне.

Предметом укладеного між сторонами договору є створення елементів житлового будинку з дерев'яного брусу. А саме. Заготівля деревини, виготовлення з неї брусу, нанесення пропитки, відвантаження, доставка, розвантаження та монтаж елементів на ділянці замовника (пункти 3.1. - 3.2. договору).

Одночасно, правочин має такі положення. Підрядник зобов'язується розпочати заготовку деревини, зазначеної в п.п.1 п. 3.1. договору протягом 15 днів з моменту отримання передплати та погодження із замовником необхідної документації (проект, креслення, зразки). Підрядник зобов'язується забезпечити на будівельний майданчик доставку всіх елементів будинку. Загальний строк виконання робіт цього договору і здачі об'єкту - не пізніше 1 липня 2017 року. Після закінчення виконання робіт підрядник зобов'язаний письмово повідомити замовника про готовність предмету до здачі протягом 5 днів (положення пунктів 5.1. - 5.3. договору).

Розділ 7 домовленостей визначає етапи здійснення оплати та проведення, у зв'язку із цим, робіт підрядником.

На першому етапі замовник мав сплатити 50% від суми договору, що становить еквівалент 18 721 доларів США за комерційним курсом банка, в якому обслуговується підрядник, на дату оплати, протягом трьох днів від дати підписання договору для виготовлення дерев'яних конструктивних елементів будинку згідно з кошторисною документацією (п. 7.2.)

ІІ етап, замовник сплачує підряднику 20% від суми договору, що становить еквівалент 7 488,60 доларів США, протягом трьох днів від дати завезення на ділянку комплекту дерев'яних конструктивних елементів будинку (п. 7.3. договору).

На ІІІ етапі замовник сплачує підрядникові 10% від суми договору, що становить еквівалент 3 744 доларів США протягом трьох днів за фактом збірки дерев'яних конструктивних елементів першого поверху (п. 7.4. договору).

Одностороннє збільшення вартості робіт підрядником без погодження із замовником не допускається (речення друге п. 10.1.6.).

Якщо виконання роботи за цим договором стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому плати за виконану частину роботи за виключенням вартості недоброякісних матеріалів та вартості недоброякісно виконаних робіт із урахуванням вартості робіт на усунення відповідних недоліків (п. 10.3.3.)

Вимогами пункту 10.4.1. визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від цього договору та вимагати відшкодування збитків та не повернення передбплачених коштів.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від цього договору, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та без відшкодування збитків, завданих розірванням договору (п. 10.4.3.).

Реченням другим пункту 12.6. договору визначено, що при відсутності проміжних актів приймання, фактом приймання робіт вважається факт оплати робіт замовником за датою на прибутковому касовому ордері.

Умови даного договору мають однакову зобов'язальну силу для сторін та можуть бути змінені за взаємною згодою з обов'язковим складанням письмового документа (п. 14.1.).

Будівництво будинку здійснювалось по вул. Армійській, 18 в смт Гуйва Житомирського району Житомирської області за проектом погодженим дозвільними установами (а.с.18-42 т.1).

За квитанціями до прибуткового касового ордеру замовником підряднику було сплачено коштів за першим траншем в період часу з 21 листопада 2016 року по 30 січня 2017 року - 493 060 гривень (а.с.43-61 т.1) та за другим в період часу з 2 по 30 червня 2017 року - 204 700 гривень (а.с.70-82 т.3). Загалом було сплачено замовником підряднику 687 760 гривень за такими доказами замовника.

В свою чергу, копіями квитанцій наданих із зустрічним позовом, замовником сплачено 697 760 гривень, тобто на 10 000 гривень більше (а.с.27 - 97 т.3). Пояснити по якій причині замовник стверджує, що сплатив на 10 000 гривень менше, його представник у судовому засіданні не зміг.

16 жовтня 2017 року замовник уклав договір на проведення обстеження житлового будинку (а.с.62 - 65 т.1), а 15 листопада 2017 року складений акт про його виконання (а.с.66 т.1).

Звітом про обстеження технічного стану будівлі та проведеним допитом його автора встановлено наступне. 26 жовтня 2017 року експертом досліджувався недобудований житловий будинок по вул. Армійській, 18 в смт Гуйва Житомирського району Житомирської області. Матеріал стін круглі дерев'яні колодки. У висновку зазначено обсяг укладеного брусу в розмірі 40 м3. Спосіб обрахунку такого обсягу матеріалу, експерт у судовому засіданні повідомити не зміг. Відсутність обробки брусу експертом здійснювалось візуально без отримання зразків для детального, можливо, лабораторного аналізу. При дослідженні встановлено, що в процесі будівництва використано матеріалів та робіт на загальну суму 334 460 гривень (а.с.77 - 95 т.1).

3 листопада 2017 року замовник звертався до підрядника із листом претензією з приводу неналежного виконання робіт (а.с.68 - 71 т.1).

Замовник є громадянином України (а.с.73-75 т.1).

З 5 травня по 8 вересня 2017 року підрядником було виписано товарно-транспортних накладних та доставлено на ділянку замовника, серед іншого, брусу діаметром 240 мм в кількості 78,488 м3 (а.с.96-118 т.2).

15 вересня 2017 року підрядником в присутності двох осіб складено акт здачі - прийняття робіт. В ньому зазначено, що замовник відмовився від прийняття робіт та підписання акту (а.с.119 т.2).

Підрядником 15 вересня 2017 року складено акт звірки отриманих коштів та наданих матеріалів і послуг (а.с.120-122 т.2). Також підрядником видані видаткові накладні на поставлений матеріал (а.с.134 - 159 т.2).

15 вересня та 31 серпня 2017 року підрядником складені додаткові угоди на виконання додаткових робіт, які не підписані замовником (а.с.124-127, 161-166 т.2).

Підрядник направляв замовнику засобами електронного зв'язку: проект додаткової угоди до договору підряду 10 вересня 2017 року (а.с.160 т.2) та 30 січня 2017 року кошторис (а.с.164 т.2).

Підрядником виготовлено ескіз дерев'яного будинку по проекту замовника (а.с.168-229 т.2).

Крім матеріалів справи, судом досліджено показання свідків за ініціативою обох сторін.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що проживають по сусідству із замовником. Бачили, як в кінці весни минулого року на початку літа велось будівництво дерев'яного будинку працівниками. Монтаж дерев'яного брусу проводився довго і до кінця літа не було завершено.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суду наступне. Дані особи працюють у підрядника на посадах водія, бригадира монтажників та майстра деревообробного цеху. На початку 2017 року надійшло замовлення на виготовлення деревини у вигляді циліндрованого брусу діаметром 240 мм. Дане замовлення після виконання і перед монтажем оглядалось замовником. Монтажний жолоб за вказівкою замовника, перероблявся на більший. В подальшому, брус поступово, в міру потреби, доставлявся на ділянку в смт Гуйва для монтажу та збирався. Зборка здійснювалась надзвичайно довго через чисельні вказівки замовника, який щодня перебував на будівництві. Серед іншого, замовник давав вказівку стягувати укладені бруси різьбовими з'єднаннями, чого проектом не передбачено, що також вимагало додаткового часу та затягувало будівництво. ОСОБА_5 не пам'ятає подій за яких замовник відмовлявся від приймання роботи внаслідок чого складався відповідний акт, однак підпис на акті виконаний ним.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або спосіб її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи (ч. ч. 1, 4 ст. 844 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до умов договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-якого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (ч. ч. 1 - 4 ст. 853 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом ( ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми матеріального закону, якими врегульовані спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність відхилення первісного позову і часткового задоволення зустрічного позову виходячи з наступного.

Встановлено, що частина робіт виконана підрядником та претензій по якості не має. Замовник відмовився від подальшого виконання робіт підрядником через надмірно тривале будівництво.

Суть первісного позову полягає у стягненні різниці сплачених коштів від виконаних робіт і поставлених матеріалів. Суд вважає такі вимоги безпідставними з огляду на наступне.

Перші два етапи договору виконані сторонами обопільно. Замовником сплачено авансовий платіж в розмірі 50% від ціни договору. Відповідно, підрядником виготовлено конструктивні елементи будинку. Суд вважає дані етапи виконаними, адже замовником сплачено обидві суми. В своє чергу сплата наступної суми, відповідно до положень речення другого п. 12.6 договору та за відсутності актів приймання робіт, вважається фактом приймання робіт. Сторони не посилались та матеріали справи не містять відповідних актів приймання етапів робіт.

Сплата замовником даних грошових траншів тривалим способом з 21 листопада 2016 року по 30 січня 2017 року - 493 060 гривень за першим етапом та з 2 по 30 червня 2017 року - 204 700 гривень другим, підтверджені документально сприймаються судом як такі, які дійсно мали місце. Одночасно, посилання представників сторін на ту обставину, що кошти вносились однією сумою за відсутності належних та допустимих доказів про таке, судом вважається голослівним та до уваги при ухваленні рішення не приймається. Так само не враховується при прийнятті даного рішення, як будь-яке порушення з обох сторін і факт внесення коштів до підписання договору.

Стосовно третього етапу робіт щодо збірки першого поверху, суд зазначає наступне. Замовник направленим позовом, заявленими вимогами та наданими поясненнями, суд вважає, підтверджує факт виконання певного обсягу робіт щодо монтажу першого поверху. В повному обсязі монтаж першого поверху виконаний не був. Даний факт визнали обидві сторони і на підставі положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони доказуванню не підлягають.

Після припинення робіт спільний акт стосовно фактичного виконаного обсягу робіт не складено і на теперішній час його наслідки суду не відтворені належними та допустимими доказами.

Наданий суду акт підрядника здачі/приймання робіт з відміткою про відмову від його підписання замовником, судом до уваги не приймається як не належний доказ таких обставин. Так, свідками складання такого акту є працівники підрядника, тобто зацікавлені особи. Крім цього, ОСОБА_5 зокрема, будучи допитаний судом, обставин що містяться в ньому не підтвердив, але зазначив, що підпис на акті його.

Положеннями договору (п.10.4.1.) визначено, що замовник має право на відшкодування збитків спричинених повільним виконанням робіт, або якщо виконати роботи стає явно не можливо у обумовлений строк. Однак, цим же пунктом визначено, що передплачені кошти поверненню не підлягають. Заявленим позовом ставиться питання саме про повернення сплачених коштів у зв'язку із несвоєчасним виконанням робіт у обумовлених обсягах. Відшкодуванням збитків замовником названо повернення передплачених коштів, що є не вірним визначенням.

Правочин не містить алгоритму дій в разі припинення робіт, виявлення недоліків у роботі чи матеріалі. Разом з тим, положеннями ст. 853 ЦК України чітко визначено алгоритм дій, що має відбуватись у разі прийняття робіт, відмови від цього або виявлення недоліків. Визначено і порядок призначення експертизи тощо. Таких дій виконано замовником не було, що, суд вважає, позбавляє його можливості підтверджувати дані обставини іншим способом та заявляти про це окремі вимоги на підставі згадуваної у даному абзаці норми матеріального закону.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що правових підстав для стягнення коштів з підрядника на користь замовника в обсязі заявлених вимог не має ані в умовах згадуваного договору ані в законі. Сума коштів названа збитками ними не є, адже є передплатою, які не підлягають поверненню за умовами укладеного правочину. Обсяг робіт виконаних підрядником за першими двома етапами прийняті замовником. Третій етап виконаний частково, однак фактично виконані роботи замовником сплачені не були.

Порушення строків виконання робіт та/або їх оплати за відсутності відповідного та обопільного акту про це, що врегульовано положеннями ст. 853 ЦК України, до уваги судом не приймається і застосовано судом бути не може, як не підтверджене належними та допустимим доказами.

Посилання на проведене замовником 26 жовтня 2017 року дослідження, як на відправну точку завершення робіт у розрізі строків виконання робіт до 1 липня 2017 року, суд вважає, не має значення, адже договір не містить граничних строків внесення коштів замовником за кожний етап.

Звідси, застосування штрафних санкції заявлених обома сторонами, на переконання суду, є нікчемним.

Моральна шкода заявлена замовником задоволеною бути не може за відсутності доведеного суду факту протиправності дій підрядника у згадуваних правовідносинах.

Стосовно зустрічного позову, суд вирішує наступне.

Як зазначалось, суд вважає доведеним факт збірки деяких елементів першого поверху дерев'яного будинку підрядником тобто часткового виконання третього етапу робіт за розділом 7 договору та відсутності взагалі проведеної оплати замовником за це. Даний факт доведений доказами підрядника щодо виготовлення, завантаження, доставки та розвантаження матеріалів, показаннями свідків щодо проведення будівельних робіт на об'єкті. Так само, даний факт підтверджується і позицією замовника щодо того, що певні роботи за третім етапом були виконані підрядником. Проведене 26 жовтня 2017 року дослідження монтаж конструкцій першого поверху будинку декларують такий факт тощо.

Судом встановлено за поясненнями обох сторін та відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає факт відмови замовника від подальшого виконання робіт даним підрядником.

Положеннями п. 10.3.3. у розрізі положень п. 10.4.3. встановлено, що в разі виконання робіт та дій замовника підрядник має право на оплату йому робіт у виконаному обсязі. Такими діями в світлі положень пункту 10.3.3. договору суд називає дії по відмові замовника від виконання подальших робіт підрядником.

За таких обставин, суд вважає проведені роботи по третьому етапу договору мають бути оплачені замовником.

Однак, суд зазначає, що оплаті підлягають лише роботи виконані за досягнутими домовленостями, тобто за укладеним договором. Додаткова угода не підписана сторонами не може бути застосована як підстава для стягнення понесених фактичних витрат з огляду на наступне.

Так, положеннями речення другого п. 10.1.6. договору визначено, що одностороннє збільшення вартості робіт підрядником без погодження із замовником не допускається.

Наявність проекту договору не підписаного сторонами, тобто не погодженого належним чином, суд не вважає погодженням належним чином.

Надання усної згоди замовником на збільшення вартості робіт судом вважається нікчемним зокрема з урахуванням положень п. 14.1. діючого договору.

Вирішуючи питання про обсяг коштів, що підлягають до стягнення із замовника на користь підрядника, суд зазначає наступне.

Договором та кошторисом визначено обсяг робіт, матеріалів та коштів. Судом встановлено, що роботи в повному обсязі не виконані. За таких обставин до стягненню підлягають кошти витрачені за всі матеріали та фактично проведені роботи. Загальна сума коштів витрачених на виконання робіт та заготівлю матеріалів, суд вважає, становить 767 678 гривень. Дана сума складається з наступного.

Щодо робіт. 131 250 гривень за деталювання та зарізку кутових з'єднань в обсязі 125 м3; 6 080 гривень за монтаж 3,8 м3 дубового брусу; 91 248 гривень за монтаж 57,030 м3 брусу із розведенням дротів.

Щодо матеріалів. 58 140 гривень за 3,8 м3 дубового брусу; 450 000 гривень за 125 м3 циліндрованого брусу 240 мм; синтепон на 20 400 гривень та компенатори, нагілля і інші кріплення на 10 560 гривень.

Судом зазначається, що досягнутими домовленостями по укладеному правочину кошти перераховані за заготовлений матеріал, як то циліндрований брус до повернення не підлягають саме тому у розрахунку зазначаються судом в обсязі 125 м3 на весь житловий будинок.

Інші наведені у позові матеріали та роботи, як то розробка проекту деталювання дерев'яного будинку, полубрус циліндрований, брус розмірами 180х100х4,5 та 220х100х4 до розрахунку не приймались та до стягнення не підлягають, оскільки не охоплені досягнутими домовленостями у договорі та кошторисі.

Моральна шкода заявлена підрядником за зустріним позовом до стягнення не підлягає виходячи з наступного. Згадуваними у даному рішенні нормами матеріального права визначено, що моральна шкода компенсується у разі доведення фактів: протиправних дій або бездіяльності, наявних негативних наслідків та причинного зв'язку між ними. Суд вважає в судовому засіданні не було доведено відповідними доказами факт спричинення моральної шкоди взагалі. Мало того, не доведено і факт протиправності дій чи бездіяльності замовника.

Не проведення ним оплати за фактично виконану роботу, за відсутності попередньо спрямовуваних листів претензій, як дій щодо досудового врегулювання спору, не вважаються судом протиправною бездіяльністю, оскільки у сторін були спірні питання щодо обсягу коштів необхідних до стягнення.

Вирішуючи заявлені позови саме таким чином судом вирішується питання щодо судового збору.

Понесені замовник як позивачем за первісним позовом судові витрати у повному обсязі до стягнення не підлягають, а витрати підрядника, як позивача за зустрічним позов підлягають до стягнення із замовника пропорційно до задоволеної частини вимог на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Так, вимоги за зустрічним позов підлягають до задоволення в обсязі 6,6 разів менше від заявлених. Відповідно, до стягнення підлягають понесені витрати у 6,6 разів менше від понесених при зверненні до суду. Підрядником сплачено при розгляді справи судових витрат на загальну суму 6 366,19 гривень, звідси до стягнення підлягає сума у розмірі 964,70 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

В задоволенні первісного позову - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 69 918 (шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) гривень заборгованості.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 964,70 (дев'ятсот шістдесят чотири) гривень судових витрат.

Повне рішення складено - 18 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян