_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6626/15-ц
Провадження № 2/520/3061/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа Банк», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И В :

08.05.2015 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.11.2005 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - правонаступником щодо прав та обов'язків якого є ПАТ «Альфа Банк» - та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 05-01-16/1061, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 55000,00 дол. США, а вона зобовязалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань відповідачем перед позивачем за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 05-01-16/1063 від 09.11.2005 року. Відповідачі не виконують свої зобовязання з повернення боргу, що і стало підставою для звернення з позовом.

Ухвалою судді від 12.05.2015 року відкрито провадження у справі.

Надалі ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Альфа Банк» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що позивачем була підвищена відсоткова ставка, проте, його не попереджено про це, як того вимагає закон.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив задовольнити первісну позовну заяву, у задоволені зустрічного позову відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, у задоволені первісного позову відмовити, зустрічну позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволенню повністю.

Судом встановлено, 09.11.2005 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 уклали договір про іпотечний кредит № 05-01-16/1061, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальникові кредит у сумі 55000,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобовязалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит.

У забезпечення умов виконання кредитного договору №05-01-16/1061, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» уклав з ОСОБА_2 договір поруки № 05-01-16/1063 від 09.11.2005 р., відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручається за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.

Відповідно до договору та чинного законодавства, покупець набув усі права вимоги за відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Згідно з цим договором, відбулося відступлення права вимоги за договором про іпотечний кредит № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_3, на користь ПАТ Альфа-Банк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до умов договору поруки, поручитель зобовязується відповідати у повному обсязі за невиконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у сумі 55000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером№ 169 від 11.11.2005 року.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість станом на 19.03.2015 року, яка становить 1235855,38 грн. та складається з заборгованості:

- за кредитом - 1072051,50 грн.,

- за відсотками - 122268,94 грн.,

- з комісії -13937,93 грн.,

- пені - 27597,01 грн.

Оспорюючи розмір позовних вимог, відповідачка просила призначити у справі судово-економічну експертизу. Клопотання відповідача було задоволено і ухвалою суду від 03 березня 2017 року у справі призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені запропоновані відповідачкою питання.

Оплату експертизи покладено на відповідачку ОСОБА_1.

Всупереч положенням ст. 109 ЦПК України та вимогам експертної установи, ОСОБА_3 не здійснила оплату експертних робіт.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України та п. 1.13 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», експерт повідомив про неможливість проведення судової економічної експертизи саме у зв'язку з несплатою відповідачкою ОСОБА_5 вартості експертизи, а не з будь-яких інших причин, в тому числі, з причин ненадання позивачем необхідних для проведення експертизи документів.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, всупереч приписам ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачка не надала до суду належних доказів на підтвердження неправильності проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором. Натомість, вимоги позивача підтверджуються наданими письмовими доказами: копією кредитного договору, розрахунками вартості кредиту, графіком погашення заборгованості.

Оскільки відповідачка ОСОБА_3 в добровільному порядку не повернула суму заборгованості за кредитним договором, позов у частині стягнення заборгованості з неї підлягає задоволенню.

Щодо зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом ст.ст. 559, 598 ЦК України, припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому, в силу передбачених законом обставин, субєктивне право й кореспондуючий йому обовязок перестають існувати.

Тобто, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки без згоди поручителя, або відповідної умови у договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Таку ж правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.22 постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012 року, де вказано, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України, припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобовязання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання забезпечує поручитель. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то, відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни основного зобовязання, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на предявлення позову про визнання договору поруки припиненим.

За змістом ч.1 ст. 559 ЦК України, до припинення поруки приводять такі зміни умов основного зобовязання, здійсненні без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення.

У зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банка та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладання на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком (постанова Верховного Суду України від 18 червня 2012 року у справі № 6-73цс12).

Внесення змін до кредитного договору в частині збільшення розміру процентів за відсутності згоди поручителя на таку зміну змінює обсяг його відповідальності (постанова Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-112цс12).

Тотожна правова позиція висловлена в ряді інших постанов Верховного Суду України, зокрема:від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11; від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1161 цс15; від 20 квітня 2016 року у справі №6-2662 цс15.

У зв`язку з тим, що банк, відповідно до умов кредитного договору, збільшив процентну ставку за кредитом, утому числі у зв`язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, але без згоди поручителя у порушенні умов договору поруки, підстав, для покладання відповідальності на останнього за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком немає, оскільки порука припинилась (постанови Верховного Суду України від 21 листопада 2011 року у справі № 6-49 цс11, від 19 грудня 2011 року у справі №6-67 цс11).

При цьому, у постанові ВСУ №6-67цс11, Верховний Суд дійшов висновку, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення договору поруки відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Оскільки поручителя не було повідомлено про зміну процентної ставки, зустрічна позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.ст.3-7,10,12,13,18,19,23,76-81,83,89,141,228,229,263-265 ЦПК України, ст. 526, 527, 623, 549, 550, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код за , п/р №00041, заборгованість за кредитним договором № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року, яка станом на 19.03.2015 року становить 1235855 (один мільйон двісті тридцять пять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. 00 коп. та складається з заборгованості:

-за кредитом 1072051 (один мільйон сімдесят дві тисячі пятдесят одна) грн. 50 коп.,

-за відсотками 122268 (сто двадцять дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 94 коп.,

-з комісії 13937 (тринадцять тисяч девятсот тридцять сім) грн. 93 коп.,

-пені 27597 (двадцять сім тисяч пятсот девяносто сім) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код за , п/р №00041, судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа Банк», ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити повністю.

Визнати припиненим договір поруки № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року, що було укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 на користь ПАТ Альфа-Банк" на виконання зобовязання за кредитним договором № 05-01-16/1061 від 09.11.2005 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», 01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код за на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер 2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», 01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код за , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер 2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.