АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1448/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 2 Свитка С.Л. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року у складі судді Свитки С.Л. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Нарбутівська сільська рада, про визнання права власності на 1/ 2 частину комори, - :

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до судуз позовом до ОСОБА_6, третя особа: Нарбутівська сільська рада, яка є правонаступником Кичинецької сільської ради, про визнання права власності на 1/ 2 частину комори.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно з витягом з протоколу № 4 від 08 червня 2009 року загальних зборів уповноважених членів-пайщиків СТОВ ім. Пархоменка йому вирішили продати половину приміщення комори (інв. №14) залишковою балансовою вартістю 14 000 грн. з послідуючою сплатою всіх видатків від імені членів-пайщиків, які потрібно сплатити в процесі виготовлення документів і оформлення купівлі-продажу.

Позивач сплатив кошти в сумі 14 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №2 від 08 червня 2009 року, яка видана спілкою співвласників майнових паїв ім. Пархоменка с. Кичинці, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області.

У серпні 2015 року йому стало відомо, що придбану ним половину приміщення комори, згідно з рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 10.08.2015 року у справі №699/580/15-ц було передано у власність відповідачці ОСОБА_6 Остання приховала, що 1/ 2 частина комори перебуває у його власності з 2009 року. Крім того, приміщення придбаної ним комори визначена під іншим інвентарним номером - № 13.

Тому просив визнати за ним право власності на 1/2 частини комори площею 204,8 кв. м., розташованої по АДРЕСА_1.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду у справі № 699/580/15-ц від 10 серпня 2015 року, яке набрало законної сили 22 серпня 2015 року, ОСОБА_6 виділено в натурі у володіння, користування та розпорядження, з визнанням права власності комору, що знаходиться в с. Кичинці, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області. Позивач ніколи не був членом КСП ім. Пархоменка, не мав свідоцтва про право власності на майновий пай члена колгоспу (майновий сертифікат) та не підтвердив доказами правомірність набуття ним 1/ 2 частини спірної комори.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його упередженим, необ'єктивним, неправомірним, ОСОБА_5 оскаржив рішення в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги повторюють твердження позовної заяви. Додатково апелянт вказує, що суд не звернув уваги на те, що діючим рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 10 серпня 2015 року відповідачу була виділена неіснуюча Комора за інв. №13, а не придбана ним і єдино існуюча комора за інв. №14.

Апелянт просить скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_6 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Відповідачка просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи встановлено такі обставини справи.

Відповідно до витягу з протоколу № 4 від 08.06.2009 року загальних зборів уповноважених членів-пайщиків СТОВ ім.Пархоменка вирішено продати ОСОБА_5 половину приміщення комори (інв. №14) залишковою балансовою вартістю 13 307 грн. без права розборки за 14 000 грн. з послідуючою додатковою сплатою всіх податків і платежів від імені членів-пайщиків, які потрібно буде сплатити під час оформлення договору купівлі-продажу (а.с.8).

На підтвердження перерахування коштів, позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 08.06.2009 року, яка видана спілкою співвласників майнових паїв ім.Пархоменка с.Кичинці та з якої вбачається, що від ОСОБА_5 прийнято 14 000 грн. за продаж половини вартості комори. (а.с.9).

Згідно з уточненим розподільчим переліком майна, що перебуває в колективній власності КСП ім.Пархоменка с.Кичинці, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області станом на 01.03.2001 року комора значиться під інвентарним номером 14 (а.с.11).

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.08.2015 року, яке набрало законної сили 22.08.2015 року виділено з майна співвласників майнових паїв в натурі, у володіння, користування та розпорядження, з визнанням права власності ОСОБА_6 комору, вартістю 13 307 грн. 00 коп ( № 13 в списку), що розташована на території господарського двору ТОВ ім. Пархоменка с.Кичинці, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області. (а.с.61-63).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45263168 від 07.10.2015 року ОСОБА_6 є власником комори площею 605,3 кв м, що знаходиться АДРЕСА_1 (а.с.31).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, де визначено, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_6 на законних підставах набула право власності на спірну нерухомість.

Крім того, згідно зі ст. 657 ЦК України ( в редакції на час виникнення спірних взаємовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач не надав суду будь-який письмовий договір купівлі продажу комори.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про невідповідність інвентарного номеру об'єкта нерухомості є необґрунтовані. Апелянт вказує на інвентарний номер будівлі (№ 14), а в рішенні суду вказаний № 13 в списку. Сторони в судовому засіданні визнали, що мова іде про один і той же об'єкт і помилки у вказаному вище переліку майна немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Судді