справа № 216/3659/18
15 листопада 2018 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді - Бутенко М.В.
за участю секретаря судового засідання - Янчук С.О.
без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
09.07.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову позивача вказує, що їй на праві приватної власності належить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1 до складу якого входить квартира №1 в житловому будинку «Б-1» житловою площею 30,5 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м., навіс «С» вбиральня-літній душ «Р». У вказаному житловому будинку зареєстрована вона, її чоловік - ОСОБА_4, та син - ОСОБА_3 Відповідач не проживає за вказаною адресою з 01.03.2017 року, місцезнаходження його їй невідоме. Реєстрація відповідача змушує нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги та позбавляє права оформити житлову субсидію.
Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.11.2018 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.
Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.
Позивач в судове засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, через офіційний веб-сайт судової влади України.
Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2016 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1 до складу якого входить квартира №1 в житловому будинку «Б-1» житловою площею 30,5 кв.м., загальною площею 50,1 кв.м., навіс «С» вбиральня-літній душ «Р» - а.с.5-6, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживала там з 01.03.2017 року, що підтверджується довідкою квартального комітету № 69 від 28.06.2018 року - а.с.7.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статтею 319 ЦК України визнано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов'язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України: член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає, житло за призначенням не використовує понад один рік без поважних причин, будь-якої домовленості між сторонами щодо користування житлом немає, відповідно може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні власністю позивача, визнавши відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстраційного обліку з вищевказаної адреси.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
Головуючий суддя: М.В. Бутенко