Справа № 541/566/18
Провадження №2/541/500/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В.М.,

за участю секретаря Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2018 ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 1997 року в Виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.1997 вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає що з 2012 року з відповідачем проживають окремо, подружні відносини не склалися через несумісність характерів, та у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння та взаємоповаги, тривалий час з відповідачем по справі вони проживають окремо, фактично сім'я припинила існування вже п'ять років тому, на примирення позивач не згодна, спору про поділ спільного майна не заявляє, вважає що примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та її інтересам.

Позивач про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, процесуальні права та обов'язки позивачеві роз'яснено шляхом направлення пам'ятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України (а.с.15, 16, 18, 21, 22). Позивач ОСОБА_4 17.05.2018 подала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, справу розглядати у її відсутність. При ухваленні рішення про розірвання шлюбу просила з відповідача судові витрати не стягувати у зв'язку з його відшкодуванням відповідачем самостійно в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1» (а.с.24). Будь-яких інших заяв та клопотань що стосуються предмету позовних вимог не подала.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, копію позовної заяви з додатками відповідачеві направлено та ним отримано, процесуальні права та обов'язки відповідачеві роз'яснено шляхом направлення пам'ятки з текстами статей 43 та 49 ЦПК України (а.с.15, 16, 17, 21, 23). Відзиву на позовну заяву, клопотань та зустрічного позову не подав.

Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.

В звʼязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 серпня 1997 року позивач ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_3») ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Між сторонами по справі склалися такі сімейні відносини, які унеможливлюють подальше спільне життя подружжя, конфліктні ситуації в сім'ї позивача та відповідача також негативно впливають на їхню спільну дитину. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін по справі та інтересам їхньої дитини, тому заявлена позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Шлюб припиняється згідно ч.3 ст.105 СК України внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На підставі положень статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «ОСОБА_1», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити своє прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 не стягувати в зв'язку з добровільним його відшкодуванням відповідачем позивачу.

На підставі ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 128, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, cт.ст. 105, 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 серпня 1997 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_3») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в Виконавчому комітеті Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №4 - розірвати.

Шлюб припиняється в день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 не стягувати в зв'язку з добровільним його відшкодуванням відповідачем позивачу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення, що за формою і змістом відповідає вимогам ст.285 ЦПК України може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: В. М. Куцин