Справа № 2-228/11 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/7643/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника заявника Бурди В.Р., представника боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Львівської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дублікату виконавчого листа,-

встановила:

У вересні 2017 року ТзОВ Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся в суд із заявою про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та замінити сторону стягувача із ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника - ТзОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_4

Заяву обґрунтовував тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видано виконавчий лист, який був скерований в Дрогобицький міськрайонний ВДВС на примусове виконання.

25.02.2016 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. 21.09.2016 року ПАТ «УнівесалБанк» подав заяву про відкриття виконавчого провадження, долучивши оригінал виконавчого листа, однак, в Дрогобицькому міськрайонному ВДВС відкритого виконавчого провадження за таким боржником чи за таким виконавчим листом не виявлено.

11.05.2017 року між ПАТ «УніверсалБанк» та ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладений договір про відступлення права вимоги, тому просив заяву задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит Капітал» задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Замінено сторону стягувача із ПАТ «Універсал Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_4

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4, з оскаржуваною ухвалою не погоджується та вважає її незаконною.

В апеляційній скарзі покликається на те, що виконавчий документ до виконавчої служби не пред'являвся, виконавче провадження не відкривалось, тому кредитор пропустив строк для пред'явлення на виконання виконавчого документу, відтак втратив право на стягнення.

Вважає, що залучення правонаступника можливе на стадії розгляду справи, а у разі відкриття виконавчого провадження заміна сторони можлива на стадії виконання рішення суду у відкритому виконавчому провадженні, однак на стадії розгляду правонаступника не було залучено, виконавчого провадження немає, тому у суду відсутні підстави для заміни стягувача у спірних правовідносинах.

Крім цього, на думку апелянта минув строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, в заяві не зазначені об'єктивні причини та обставини поважності пропуску такого.

Покликається на те, що жодного документу, письмового повідомлення про заміну кредитора не отримував.

Зазначає, що заява про видачу дублікату виконавчого листа у справі задоволенню не підлягає, оскільки доводи заявника в цій частині не підтверджені належними доказами, а з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві пройшло більше 6 років, дій спрямованих на з»ясування підстав, чому не виконується рішення суду з 2011 року не вчинялось.

Заявником не надано суду доказів про те, що оригінал виконавчого листа, який виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, ним втрачений.

На думку апелянта місцевий суд мав залишити без руху заяву ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» для сплати судового збору відповідно до п.п. 2 п. 4 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника заявника Бурди В.Р. на заперечення таких, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково враховуючи таке.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (надалі ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Оскільки оскаржуване судове рішення постановлене за правилами ЦПК України в редакції від 18.03.2004р., тому перевіряється в апеляційному порядку на предмет дотримання місцевим судом при його постановленні норм ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2004 р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду відповідної апеляційної скарги постановляється згідно положень ЦПК України в редакції закону від 03.10.2017р.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» є правонаступником ПАТ «Універсал Банк» на підставі договору про відступлення права вимоги №UB-OP/17-062 від 11.05.2017 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому в силу ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» може звернутись в суд із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, суд врахував те, що 25.02.2016 року виконавчий документ на підставі постанови державного виконавця повернуто стягувачеві, а 21.09.2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження, долучивши оригінал виконавчого листа, який втрачений.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали колегія суддів виходить з такого.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини виникли в момент дії ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, саме такий застосовується при розгляді даної справи.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична чи юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2011р. задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 47161,19 дол. США, що еквівалентно в національній валюті України 372101,79 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (т. 1 а.с. 94).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 серпня 2011р. апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.03.2011р. залишено без змін (т. 1 а.с. 113).

Із заявою про видачу копії рішення та виконавчих листів Банк звертався неодноразово, а саме: 17.07.2012р., 05.11.2012р., 31.05.2013р., 06.11.2013р. та 04.04.2014р. (т. 1 а.с.149-153), однак такі були направлені лише 08.04.2014р. (т. 1 а.с.118), а отримані Банком 10.04.2014р., що власне стало підставою для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20.11.2014 року.

Постановою старшого державного виконавця від 25.02.2016 року виконавчий лист № 2-228-2011 виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 02.08.2012 року, повернутий стягувачу. Роз»яснено право повторно пред'явити такий до виконання в строк до 25.02.2017 року (т. 1 а.с. 197).

Підставою для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу зазначено відсутність майна у боржника на яке можна було б звернути стягнення та безрезультатність розшукових заходів.

21.09.2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся в Дрогобицький міськрайонний ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, долучивши оригінал виконавчого листа (т. 1 а.с. 198).

Підставами виникнення цивільних прав і обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 37 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року) процесуальним правонаступником є особа, якою замінено сторону або третю особу у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного правовідношення, а саме: в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи, та до якої переходять усі процесуальні права й обов'язки цього суб'єкта.

Згідно із ч. 1 ст. 378 ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року) в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зобов»язання є правовідношенням (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою.

Згідно із статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

В силу статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

11.05.2017 року між ПАТ «Універсал банк» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № UB-OP/17-062 (т. 1 а.с. 193-194).

Відповідно до п. 1.1. договору, цедент ПАТ «Універсал Банк» передає (відступає) належне йому право вимоги до боржника за кредитним договором, а цесіонарій приймає право вимоги та зобов'язується сплатити купівельну ціну в відповідному розмірі та строках.

Пунктом 11.1. передбачено, що договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами свої зобов'язань за цим договором.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що уклавши зазначений договір відступлення права вимоги первісний кредитор ПАТ «Універсал банк» вибув із зобов'язання, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право бути стороною виконавчого провадження з виконання всіх зобов»язань за кредитним договором № CL 35051 від 22.04.2008 року.

В свою чергу, наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21 квітня 1999 року.

Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 50).

Стягувач не позбавлений права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених ст. 22 цього Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених ст. 47 вказаного Закону (ч. 5 ст. 47).

Відповідно до ст. 368 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 р.) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно із ст. 370 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 р.) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Із зазначеної норми закону випливає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши довідки органів зв'язку або державного виконавця.

Звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник ТзОВ «Кредит Капітал» посилався на те, що після надсилання виконавчого листа у ВДВС, такий втрачено.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, оскільки суд не перевірив обставини та доводи на які заявник покликався, як на підтвердження своїх вимог в цій частині.

Колегія суддів враховує те, що вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції, не врахував, що у матеріалах справи відсутні докази того, що оригінал виконавчого листа був надісланий на адресу ВДВС рекомендованим листом, та відповідно, отриманий останнім.

Докази, які б підтверджували втрату оригіналу виконавчого листа ВДВС не встановлені, матеріалів виконавчого провадження, суд для огляду та вивчення не витребовував.

Отже, висновки суду про втрату виконавчого листа не підтверджено належними та допустимими доказами, є помилковими та передчасними, тому ухвала суду першої інстанцій в цій частині підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів приходить переконання про часткову підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали в частині вимог видати дублікат виконавчого листа з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні такої вимоги.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 вересня 2017 року в частині вимог видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договоромскасувати, з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову у задоволенні заяви.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 травня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Р.В. Савуляк