Справа № 530/767/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14.11.2018 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - Дем'янченка С.М. при секретарі Тараненко Т.І., за участю представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позовна заява мотивована тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі по 15.11.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні та вихованні. В свідоцтві про народження ОСОБА_5 батьком зазначений відповідач ОСОБА_3. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року у цивільній справі № 530/986/15-ц з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.06.2015 року і до її повноліття. Позивач не зверталася до Зіньківського РВ виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області з відповідною заявою щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. З довідки Зіньківського РВ виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 21.02.2018 року вбачається, що відкритих виконавчих проваджень стороною в яких є ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року не перебувають, крім цього пройшли зміни в законодавстві згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду і просила суд змінити розмір аліментів, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі позову і до її повноліття та 5400 грн судових витрат.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкрито провадження по справі (а.с.18).

Ухвалою суду від 10.10.2018 року призначено по справі судовий розгляд ( а.с.34).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 позов підтримала в повному обсязі, послалась на обставини викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами, розірвано рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21.08.2017 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні та вихованні (а.с.6). В свідоцтві про народження ОСОБА_5 батьком зазначений відповідач ОСОБА_3 (а.с.6). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.10.2015 року у цивільній справі № 530/986/15-ц з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.06.2015 року і до її повноліття ( а.с.7). Позивач ОСОБА_1 на обліку в Полтавській міськрайонній філії, Полтавського обласного центру не перебуває (а.с.39), а також не зверталася до Зіньківського РВ виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області з відповідною заявою щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. З довідки Зіньківського РВ виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 21.02.2018 року вбачається, що відкритих виконавчих проваджень стороною в яких є ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.08.2017 року та 10.10.2018року не перебуває ( а.с.9, 38). Відповідач ОСОБА_3 є здоровою працездатною особою перебував на обліку в Зіньківській районній філії Полтавського ОЦЗ, отримував дохід працюючи в Артелярщинській сільській раді, Зіньківського району Полтавської області на громадських роботах, який станом на жовтень місяць 2018 року становив 1459 грн.50 коп., з 25.10.2018 року на період опалювального сезону прийнятий на роботу машиністом котельні на 0,5 ставки в Артелярщинську загальноосвітню школу І-ІІ ступенів (а.с.29,41-42).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.4т. 273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.192 згаданого Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Фактично позивач просить змінити мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму..

Відповідно до закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VШ від 17.05.2017 року частину другу ст.182 СК України викладено в такій редакції: "2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

Статтями 8,11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII.

За ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, позивач не зверталася до виконавчої служби з виконавчим листом про стягнення аліментів згідно рішення Зіньківського районного суду Полтавської області з 07.10.2015 року, крім цього не зверталася із письмовою заявою до державного виконавця про визначення мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 30% на 50%, в зв'язку зі змінами в законодавстві. Доказів про те, що майновий стан позивача або відповідача змінився, суду також не надано.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК (2947-14). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» (606-14), а також у статтях 194 - 197, 274 СК(2947-14).

Крім того, внесення змін до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру аліментів також не є підставою для зміни розміру аліментів в судовому порядку в розумінні ст. 192 СК України, оскільки зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В таких випадках питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі викладеного, суд, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки позовні вимоги відносяться до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, оскільки такий розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх батьків, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин, а незабезпечення державним виконавцем отримання стягувачем гарантованого кожній дитині мінімального розміру аліментів є підставою для оскарження його дій або бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст.180-184,192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12,13,77-81,130,131,141,229, 263-265,350,354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -