ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року у справі за позовом виконуючого обов'язки Коростенського міськрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про розірвання договорів та стягнення грошових коштів , -

В С Т А Н О В И Л А:

04 листопада 2014 року виконуючий обов'язки Коростенського міжрайонного прокурора звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із зазначеним позовом, який неодноразово уточнювався шляхом збільшення позовних вимог та в останній редакції позову позивач просив суд розірвати договори банківських вкладів № SAMDN7988 від 14 грудня 2011 року, № SAMDN8179 від 14 грудня 2011 року; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № SAMDN7988: суму вкладу у розмірі 26050,00 грн.; 6 642,75 грн. - нарахованих відсотків; 322,00 грн. - 3% річних; за договором № SAMDN8179: суму вкладу у розмірі 14825,00 грн.; 3765,55 грн. - нарахованих відсотків; 183,00 грн. - 3% річних.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року позовні вимоги виконувача обов'язків Коростенського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про розірвання договорів, стягнення грошових коштів задоволено. Розірвано договір банківського вкладу № SAMDN7988 (Вклад «Стандарт» із щомісячною виплатою), який було укладено 14 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк». Розірвано договір банківського вкладу № SAMDN8179 (Вклад «Стандарт» із щомісячною виплатою), який було укладено 14 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто із ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за договором № SAMDN7988 (Вклад «Стандарт» із щомісячною виплатою) від 14 червня 2011 року суму вкладу у розмірі 26050,00 грн., 6642,75 грн. - нарахованих відсотків та суму трьох відсотків річних, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 322,00 грн. а разом - 33014 грн. 75 коп. Стягнуто із ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 за договором № SAMDN8179 (Вклад «Стандарт» із щомісячною виплатою) від 14 червня 2011 року суму вкладу у розмірі 14825,00 грн., 3765,55 грн. - нарахованих відсотків та суму трьох відсотків річних, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 183,00 грн., а разом 18773 грн. 55 коп. Вирішено питання судового збору (том 2 а.с.24-29).

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі (том 2 а.с.32-36).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14 червня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Приватбанк» в особі Чорноморського відділення ПАТ «КБ «Приватбанк» в Автономній Республіці Крим строком на 6 місяців було укладено договір банківського вкладу № SAMDN7988 на суму 1000,00 доларів США та договір банківського вкладу № SAMDN8179 на суму 500,00 євро.

Умовами № SAMDN7988 від 14 червня 2011 року передбачена процента ставка на суму вкладу у розмір 8 % річних, умовами № SAMDN8179 від 14 червня 2011 року передбачена процента ставка на суму вкладу у розмір 7 % річних.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачем надано в копіях зазначені договори, а також квитанцій № 22 та № 23 про внесення 14 червня 2011 року ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 1000,00 доларів США та 500,00 євро відповідно (том 1 а.с. 11, 12, 13, 14).

На підставі п. 6, зазначених договорів, після закінчення строку вкладу та не заявлення вкладником про намір забрати суму вкладу, він автоматично вважається продовженим, дію вкладів було пролонговано.

15 червня 2014 року закінчився черговий термін дії депозитних договорів. Не маючи наміру продовжувати їх дію, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до банку із заявами про повернення суми вкладів (том 1 а.с. 15-16, 17, 19-20, 22, 23), однак зазначені кошти їй повернуті не були.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із законності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Пунктом 5 постанови Національного Банку України від 6 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя» зобов'язано припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, що унеможливлює діяльність відокремленого підрозділу банку на території АРК та м. Севастополя - філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Пунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення № 516) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з аналізу положень ст. 1059 ЦК України, у поєднанні з пунктом 1.4. Положення № 516 та з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції № 174 слід дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

Вирішуючи спори у таких правовідносинах суд має зробити висновки щодо застосування норм матеріального права, а саме: ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, пп. 1.8, 1.10 Інструкції № 492, п. 8 гл. 2 «Приймання банком готівки» розд. ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 29 січня 2014 року у справі № 6-149цс13, від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1286цс16, від 06 квітня 2016 року у справі у справі № 6-352цс16.

Суд відзначає, що в порядку указаних приписів законодавства позивач довела той факт, що на виконання указаних договорів передала банку 1000,00 доларів США та 500,00 євро для розміщення на визначених рахунках із отриманням відсотків, що підтверджується квитанціями № 22 та № 23 від 14 червня 2011 року із зарахуванням отриманих коштів на НОМЕР_1

Пунктом 6 договорів передбачено, що після закінчення строку вкладу та не заявлення вкладником про намір забрати суму вкладу, він автоматично вважається продовженим, при цьому проценти на період, на який продовжено мінімальний строк вкладу, начисляються за відсотковою ставкою для вкладників даного найменування та мінімального строку, що діє в банку на день закінчення попереднього строку вкладу, без заключення додаткових угод до договору.

Так, згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0./7-20140910/2104 від 10 вересня 2014 року, в ПАТ КБ «ПриватБанк» за договорами банківського вкладу діяли такі відсоткові ставки: за вкладом у валюті долар США - станом на 15 червня 2012 року - 8 %, у валюті євро - 8 %, станом 15 грудня 2012 року у доларах США та у євро діяла процентна ставка у розмірі 9 %, станом на 15 червня 2013 року у доларах США та у євро діяла процентна ставка у розмірі 8,5 %, станом на 15 грудня 2013 року у доларах США та у євро діяла процентна ставка у розмірі 9 %, станом на 15 червня 2014 року у доларах США та у євро діяла процентна ставка у розмірі 10 %.

Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» має виконати свої зобов'язання перед ОСОБА_1 за вказаними договорами з повернення суми вкладів та нарахованих за ними відсотків, у зв'язку із чим, суд першої інстанції дійшов висновку в межах заявлених позовних вимог стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 розмір вкладу за договором № SAMDN7988 від 14 червня 2011 року та нарахованих за ним відсотків у розмірі 26050 грн. та 6642,75 грн. відповідно, виходячи з того, що розмір вкладу становить 1000,00 доларів США., відсотки за договором становлять 255,00 доларів США, а курс долара США по відношенню до гривні станом на 16 лютого 2015 року становить 2604,9893 грн. за 100 доларів США.

За договором банківського вкладу № SAMDN8179 від 14 червня 2011 року стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума вкладу та нараховані за ним відсотки в межах заявлених позовних вимог у розмірі 14825,00 грн. 3765,55 грн. відповідно із того розрахунку, що курс євро по відношенню до гривні на 16 лютого 2015 року становить 2964,7383 за 100 євро.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, та приймаючи до уваги, що відмова відповідача у поверненні позивачу сум вкладів на нарахованих за ними відсотків є істотним порушенням умов договорів, суд першої інстанції вірно вважав за можливе задовольнити позовні вимоги в частині розірвання договору банківського владу № SAMDN7988 від 14 червня 2011 року та договору банківського вкладу № SAMDN8179 від 14 червня 2011 року.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано оригінали договорів банківських вкладів, квитанцій про внесення коштів на депозитний рахунок, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції перевірено та оглянуто оригінали: договору № SAMDN7988 від 14.06.2011, сума вкладу 1000,00 USD (том 2 а.с.73); квитанцію №22 від 14.06.2011, на суму 1000,00 USD, призначення платежу зазначено: до вкладу договору № SAMDN988 (том 2 а.с.74); договір № SAMDN8179 від 14.06.2011, сума вкладу 500,00 EUR (том 2 а.с.75); квитанцію №23 від 14.06.2011, на суму 500,00 EUR, призначення платежу: до вкладу договір №SAMDN179 (том 2 а.с.76). Зазначені договори містять факсимільний підпис та печатку ПАТ КБ "ПриватБанк".

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не наданого жодного доказу про наявність грошових коштів на рахунках, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в даному випадку позивач довела суду той факт, що на виконання договорів передала банку 1000,00 доларів США та 500,00 євро для розміщення на визначених рахунках.

Апеляційний суд, витребував у ПАТ КБ "ПриватБанк" письмові докази, завірені належним чином, а саме: відомості чи укладались договори банківських вкладів № SAMDN7988 від 14.06.2011 року та №SAMDN8179 від 14.06.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», чи відкривалися рахунки за цими договорами та чи надходили грошові кошти на відповідні рахунки за договорами; відомості щодо залишку грошових коштів (з зазначенням сум вкладів та нарахованих відсотків з посиланням на період та відсоткову ставку) на рахунках позивача по договорам банківських вкладів № SAMDN7988 від 14.06.2011 року та №SAMDN8179 від 14.06.2011 року; відомості щодо припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням за договорами банківських вкладів № SAMDN7988 від 14.06.2011 року та №SAMDN8179 від 14.06.2011 року повністю або частково; відомості щодо розірвання договір банківських вкладів № SAMDN7988 від 14.06.2011 року та №SAMDN8179 від 14.06.2011 року та чи видавалися кошти по вкладам.

На виконання ухвали суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" надав довідку щодо неможливості надати зазначені документи.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.

Судові витрати понесені сторонами в зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: