Справа №345/1112/18
Провадження № 2/345/730/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Сторожук А.Л.

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Копанківська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області про забов'язання винити дії, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,0575 га, що знаходиться за по АДРЕСА_1 Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до виготовлення Будівельного паспорта від 28.11.2017 року на даній земельній ділянці він має намір здійснювати індивідуальне будівництво житлового будинку і господарських будівель. Дана земельна ділянка знаходиться в кінці вул.Івасюка і фактично є останньою після інших домоволодінь, що розташовані по обидва боки вулиці, зокрема після земельних ділянок відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Земельні ділянки відповідачів межують із земельною ділянкою позивача.

Доступ до земельної ділянки позивача можливий лише землями загального користування догорою АДРЕСА_1, яка проходить поміж земельними ділянками відповідачів і веде до земельної ділянки позивача. Іншого проїзду чи проходу до його земельної ділянки немає.

Проте, позивач як власник земельної ділянки, не має доступу до своєї земельної ділянки, не може здійснювати будівництво будинку, оскільки власники суміжних земельних ділянок відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять перешкоди в користуванні дорогою вул.Івасюка, яка проходить між їхніми земельними ділянками. Відповідачі насипали посеред проїжджої частини дороги шутер, та гравій, залишають на ній транспортні засоби, посадили насадження - дерева, чим створили позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Вважає, що такі дії суміжних землевласників порушують його суб'єктивні права, оскільки він позбавлений можливості користуватися своєю земельною ділянкою та землями загального користування, що забезпечують проїзд до належної позивачу земельної ділянки, тому з даним позовом змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просять позов задоволити з наведених в позові підстав.

Представник відповідача позов підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що його довіритель ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0575 га, що знаходиться за по АДРЕСА_1 Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є власниками земельних ділянок, які межують із земельною ділянкою ОСОБА_1 Доступ до земельної ділянки позивача можливий лише землями загального користування догорою АДРЕСА_1, яка проходить поміж земельними ділянками відповідачів і веде до земельної ділянки позивача. Іншого проїзду чи проходу до його земельної ділянки немає. Однак відповідачі починаючи з 2016 року здійснюючи будівельні роботи на своїх земельних ділянках, насипали на проїзній частині дороги по вул. Івасюка та тротуарах шутер та гравій, залишають автомобільну техніку, а також висадили зелені насадження - дерева від земельної ділянки ОСОБА_3 до земельної ділянки ОСОБА_4, яка розташована навпроти, чим фактично унеможливили використання дороги та тротуарів вул. Івасюка за цільовим призначенням, зокрема позбавили таким чином позивача доступу до своєї земельної ділянки.

Відповідачі знищили контури проїзної частини дороги та тротуарних доріжок із фактичним облаштуванням уявного закінчення вулиці із тим, щоб позивач не міг добратись до своєї земельної ділянки в тому числі будь-яким транспортом, при тому що організація будівництва ним індивідуального житлового будинку потребує систематичного постачання будівельними матеріалами, яке неможливо здійснювати вручну, без техніки та без наявності вільного проїзду до свого будівельного майданчику.

З приводу даних порушень позивач неодноразово звертався до Копанківської сільської ради та Калуської районної державної адміністрації із скаргами, на вимоги яких організовувались комісійні обстеження дороги по вул.Івасюка і підтверджувались факти створення перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою через протиправні дії відповідачів по створенню перешкод на дорозі по вул.Івасюка. Даними результатами комісійних обстежень встановлено, що відповідачами перегороджено дорогу загального користування по вул. Івасюка в с. Копанки шляхом розміщення на її проїзній частині та площі, яка запроектована під тротуари, куп щебню, піску, гравію, розсадою дерев та систематично залишаються транспортні засоби, що перешкоджає позивачу в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, яка розташована після цих перешкод і до якої дорога по вул. Івасюка є єдиним способом доступу. Просить позов задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснила, що акти, які складені не є доказами що вони з ОСОБА_4 чинять якісь протиправні дії. Дороги між його земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_4 не має. Також пояснив,що автомобілі він тримає на городі. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов не визнали. Представник відповідача подав відзив в якому зазначив, що позивач стверджує факт наявності дороги Генеральним планом населеного пункту, яким передбачені орієнтовні розміри ряду житлових вулиць села та графічними матеріалами. При цьому він посилається на ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», хоча в ст.17, а не 16 цього Закону зазначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обгрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. В п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Із наведеного вище слідує, що факт наявності дороги між земельними ділянками ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в чому позивач намагається переконати суд, підтверджується лише текстовими та графічними матеріалами і є необгрунтованим, оскільки дорога є тільки на папері і в уяві позивача. Насправді ж дорога по вул. Івасюка закінчується за 7,3 м до земельної ділянки ОСОБА_4 Більш того, в генеральному плані с.Копанки графічно зображено, що вказана дорога проходить через земельні ділянки ОСОБА_1 та ще декілька земельних ділянок, які люди уже протягом багатьох років використовують як городи. Ці земельні ділянки уже давно приватизовані і на цих ділянка також немає дороги, хоча вона зазначена на генеральному плані. Крім цього, в генеральному плані села Копанки по обидва боки вул.Івасюка, в тому числі і на місці, де побудовані будинки відповідачів, і на ділянці позивача зазначені багатоквартирні котеджі, але вони ж не були збудовані до сьогодні, так само як і дорога. Вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач не навів жодних вагомих аргументів про те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять перешкоди в користуванні дорогою вул.Івасюка, яка проходить до його земельної ділянки. Окрім того шутер, гравій, насипані на земельних ділянках відповідачів, а тому ніяким чином не перешкоджають позивачу в користуванні земельною ділянкою.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0575 га, що знаходиться за по АДРЕСА_1 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд,що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15.05.2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_1 від 05.12.2016 року - (а.с.10,11, 12-14).

Відповідач ОСОБА_3, є власником земельної ділянки площею 0,1500га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на підставі державного акту від 28.03.2002р. Згідно опису меж цього ж Державного акту він межує із моєю земельною ділянкою по точкам А-Б (ОСОБА_9 - попередній землевласник), а згідно точок Г-А, він межує із дорогою (вул. Івасюка), відповідач ОСОБА_4, є власником земельної ділянки площею 0,1500 для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17 жовтня 2006 року, а згідно точок В-Г він межує із землями загального користування - дорогою (вул. Івасюка).

Дорога по вул. Івасюка в с. Копанки передбачена генеральним планом с. Копанки із зміною меж населеного пункту, який затверджений Рішенням Копанківської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 25.07.2016 року №239 «Про затвердження генерального плану с. Копанки - (а.с.15).

При цьому, Генеральним планом с. Копанки передбачено орієнтовані розміри ряду житлових вулиць села, в т.ч. вул. Івасюка - ширина проїжджої частини складає 6м (2 смуги по 3 м) та тротуари по 1.5 м.

При зміні позивачем цільового призначення земельної ділянки ним на його замовлення відповідною ліцензованою проектною організацією було виготовлено Детальний план території для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Івасюка, с. Копанки, Калуського району, Івано-Франківської області, в складі якого є графічні матеріали, що підтверджують наявність дороги по вул. Івасюка, яка належить до земель загального користування і веде до його земельної ділянки, проходячи між земельними ділянками відповідачів, що підтверджується схемою розташування земельної ділянки, схемою існуючого використання території з планувальними обмеженнями, проектним планом з планом червоних ліній, поперечний профіль вулиці (в якому

вказано ширину вулиці Івасюка - проїжджа частина 6 м, тротуар з лівого боку -

2,5 м, тротуар з правого боку - 1,5м) Викопіювання з Генплану с. Копанки Калуського району, масштаб 1:500 - (а.с.22-31).

Крім того, в складі документації по виготовленню будівельного паспорту на індивідуальний житловий будинок та господарські будівлі реєстраційний №130/28-11.17 від 28.11.2017р. наявність і розташування дороги по вул. Івасюка підтверджують наступні документи:

Схема забудови земельної ділянки (в якій вказано ширину вулиці Івасюка - проїжджа частина 6 м, тротуар з лівого боку - 2,5 м, тротуар з правого боку - 1,5м); Викопіювання з детального плану території с. Копанки Калуського району; Ескіз намірів забудови (в якому вказано ширину вулиці Івасюка - проїжджа частина 6 м, тротуар з лівого боку - 2,5 м, тротуар з правого боку - 1,5м).

Актом комісії від 22.04.2016р. в складі голови сільської ради Полянської Н.Є., депутатів сільської ради Шутяк Н.М., Івасів А.М. та Псюк Л.М. було встановлено, що: «земельна ділянка, визначена дорогою загального користування, використовується не за призначенням. На даній дорозі розташовані гравій, пісок і шутер та росте дерево. Комісією було вирішено дати дозвіл на користування дорогою загального користування та прибрати будівельні матеріали з проїжджої частини» - (а.с.32).

Однак вимоги даного Акту так і не було виконано, а підтверджені факти порушень так і не були усунуті ні відповідачами, ні сільською радою.

05.07.2016 року на скаргу позивача було проведено обстеження дороги загального користування по вул. Івасюка комісією, що складалась вже із представників Калуської РДА (завідувач сектору, головний архітектор сектору містобудування та архітектури рай держадміністрації Матіїв О.В., завідувача сектору житлово-комунального господарства та будівництва районної державної адміністрації Бігун І.Я.) та начальника управління Держкомзему в Калуському районі Юраса М.І. із залученням секретаря Копанківської сільської ради та було встановлено, що «дорога загального користування, яка згідно з генеральним планом с.Копанки Калуського р-ну, розробленим Івано-Франківською філією НДІ «Діпромісто» в 1989році проходить до земельної ділянки гр.ОСОБА_16, перегороджена будівельними матеріалами (щебінь пісок). Встановлена огорожа на пішохідній дорозі унеможливлює доступ до вищезазначеної земельної ділянки біля домоволодінь гр.ОСОБА_4 та ОСОБА_3.», що підтверджується актом від 05.07.206 року - (а.с.33).

Актом від 24.01.2017 року комісія Копанківської сільської ради встановила, що «тротуарних доріжок нема, згідно генплану с.Копанки є дорога, між домоволодіннями ОСОБА_3 посаджені дерева, розміщений насипом шутер» - (а.с.34).

Актом від 21.02.2018 року комісія Калуської РДА в присутності голови Копанківської сільської ради Полянської Н.Є. повторно провела огляд проїзної дороги загального користування по вул. Івасюка в с. Копанки Калуського р-ну та встановила, що «дорога загального користування, яка згідно з генеральним планом с. Копанки Калуського р-ну, розробленим Івано-Франківською філією ДП УДНДІПМ «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя в 2015 році, профіль якої становить 10м, проходить до земельної ділянки ОСОБА_1, перегороджена будівельними матеріалами гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та немає доступу (проїзду) до вищезазначеної земельної ділянки, що не дає можливості здійснювати будівництво, що підтверджується актом та фотографіями до нього - (а.с.35, 36-37).

Головним управлінням Держеокадастру в Івано-Франківській області відповідно до наказу від 27.04.2018 року №484-ДК про здійснення заходів державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охороною земель всіх категорій та форм власності була проведена перевірка факту самовільного зайняття частини вул.Івасюка, яка знаходиться в с.Копанки Калуського району Івано-Франківської області,за результатами якої встановлено, що земельна ділянка комунальної власності, яка знаходиться по АДРЕСА_1 самовільно зайнята відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дане підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 16.05.2018 року №484/0/92-18-ДК/255/ПО/10/01-18,актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 16.05.2018 року №484/0/92/-18-ДК/483/АП/09/)1-08 - (а.с.211-212, 213-214). Згідно даних актів було встановлено, що частина вул.Івасюка в с.Копанки самовільно зайнята між господарствами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом побудови малої архітектурної споруди (тимчасової), розміщення будівельних матеріалів (щебінь), що є порушенням п. «Б» ст.211 Земельного кодексу України за що передбачено відповідальність за ст.53-1 КУпАП.

За дані порушення 18.05.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надіслано повідомлення про виклик для надання пояснень з питань пов'язаних з порушенням земельного законодавства - (а.с.215-216, 217-218).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Згідно зі статтею 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України).

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частинами другою - третьою статті 158 ЗК України виключно судом вирішується земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Доводи відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_5 про те, що дороги, про усунення перешкод якою заявлено позов, на вказаному позивачі місці не існує, спростовуються вищевказаними результатами комісійних обстежень, якими встановлено, що відповідачами перегороджено дорогу загального користування по вул. Івасюка в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області, шляхом розміщення на її проїзній частині та площі, яка запроектована під тротуари, куп щебню, піску, гравію, розсадою дерев та систематично залишаються транспортні засоби, що перешкоджає позивачу в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, яка розташована після цих перешкод і до якої дорога по вул. Івасюка є єдиним способом доступу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, площею 0,00575 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3, забравши з дороги по вул.Івасюка будівельні матеріали, серед яких в тому числі щебінь, пісок, гравій, які знаходяться на дорозі вул.Івасюка між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач також просив заборонити відповідачам перекривати транспортними засобами, будь-яким іншим майном в'їзд до належної позивачу земельної ділянки.

Однак, у судовому засіданні Відповідач ОСОБА_3 заявив, що автомобілі він тримає на своєму городі, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно дост. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу то вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 19.03.2018 року адвокат Мторожук А.Л. та Заремба С.А. склали даний акт про наступне: на підставі Договору про надання правової допомоги та представництво в суді №13/03/2018-1 від 13.03.2018 року, та усної домовленості сторін, адвокатом протягом березня 2018 року надано клієнту комплекс адвокатських послуг - (а.с.47).

Загальна вартість послуг, які оцінюються за ринковою вартістю аналогічних юридичних послуг, вказаних в п.1 цього Акту становить 5 700,00 грн. без ПДВ (а.с. 47).

Відповідно до оригіналу квитанції №3 від 20.03.2018 року, ОСОБА_1 проведено оплату Сторожук А.Л. за надання правничої допомоги згідно договору про надання правової допомоги в розмірі 5700,00 грн. (а.с. 48).

А тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно - 5 700 грн. 00 коп. витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, тому з відповідачів також слід стягнути солідарно на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

В задовленні решти позову відмовити.

На підставі ст. ст. 91, 103, 152,158, ЗК УКраїни та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою, площею 0,00575 га, що знаходиться по АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3, забравши з дороги по вул.Івасюка будівельні матеріали, серед яких в тому числі щебінь, пісок, гравій, які знаходяться на дорозі вул.Івасюка між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 - 5700 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 - 704,80 грн. судового збору.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: