Справа № 139/422/15-ц
Провадження № 6/139/8/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

(про обмеження у праві виїзду за межі України)

23 травня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці подання старшого державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, погодженого з начальником Мурованокуриловецького відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року постановою державного виконавця Цихончук Н.В. відкрито виконавче провадження № 55178555 по примусовому виконанню виконавчого листа Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, виданого 20 серпня 2015 року в справі № 139/422/15-ц, про стягнення із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по кредиту в розмірі 318837 гривень 13 копійок та судових витрат в сумі 3188 гривень 37 копійок. Це виконавче провадження та виконавче провадження № 55837768 обєднані постановою державного виконавця від 19 лютого 2018 року у зведене виконавче провадження за № 55840291.

Державний виконавець 23 травня 2018 року звернулася до суду з відповідним поданням та просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання нею виконавчого провадження № 55840291 від 19 лютого 2018 року.

Начальник Мурованокуриловецького районного відділу ДВС у судове засідання не зявилася, подавши до канцелярії суду заяву, у якій просила розглянути подання без участі представника відділу ДВС. Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні у його матеріалах докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у державний виконавець разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, або він ухиляється від виконання зобовязань, до виконання зобовязань.

Зібраними у виконавчому провадженні інформаціями відповідних органів та установ стверджується, що на даний час ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає, її місцезнаходження невідоме. Майна, на яке б можна було звернути стягнення за місцем реєстрації боржника, не виявлено.

Згідно отриманих відповідей із державної інспекції сільського господарства, відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі, відділення Ощадного Банку, Пенсійного фонду України, податкової служби слідує, що майна чи коштів на які можна звернути стягнення у ОСОБА_2 не виявлено. Однак, відповідно до інформації територіального сервісного центру 0543, за ОСОБА_2 зареєстровано два автомобіля, вартість яких не покриває розмір заборгованостей боржника по виконавчих документах.

Зазначене доведено і актом державного виконавця від 08 травня 2018 року (а.с. 8).

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 і 3 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оцінюючи за такими критеріями доведеність ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання судових рішень, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем доведено, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження по стягненню з неї боргу перед ПАТ КБ «ПриватБанк» та доведено її свідоме ухилення від виконання такого зобов'язання, оскільки остання будучи молодою особою, маючи можливість отримувати доходи від своєї праці (можливо й не офіційно), не вживає будь яких заходів для досягнення такої мети, не ліквідовує її шляхом реалізації зареєстрованих на ній транспортних засобів, а також зникла з місця свого постійного проживання, у звязку з чим відповідно до ухвали Мурованокуриловецького районного суду від 11 квітня 2016 року (а.с. 102-103) перебуває у розшуку.

За правилами діючого цивільного процесуального законодавства (частини 1-3 ст. 441 ЦПК України), тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення на строк до повного виконання такого судового рішення.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, Законом України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця Мурованокуриловецького районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, жительку с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області у праві виїзду за межі України до повного виконання виконавчого провадження № 55840291 від 19 лютого 2018 року, без вилучення паспорта громадянина України серії АТ № 125052 виданого Мурованокуриловецьким РС УДМС 27 серпня 2015 року.

Копію цієї ухвали направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України, а також Мурованокуриловецькому РВ ДВС у Вінницькій області, ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» - для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (отримання копії) до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: ___________