ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року

м. Харків

справа № 642/5446/17-ц

провадження № 22ц/818/1037/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Державна казначейська служба України, прокуратура Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокуратури Харківської області та ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року в складі судді Гримайло А.М.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства.

Позовна заява мотивована тим, що в березні 2016 року порушено кримінальне провадження № 0000263, за частиною 2 статті 365 КК України, в якому його не визнано потерпілим.

Зазначив, що досудове розслідування здійснюють слідчі прокуратури Харківської області, які належно не виконують свої службові обовязки.

Вказав, що ухвалами Червонозаводського районного суду від 04 березня 2016 року, 05 квітня 2016 року, 22 квітня 2016 року, 16 травня 2016 року, 14 липня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 21 жовтня 2016 року, 18 липня 2017 року та 24 квітня 2017 року визнавалась незаконною бездіяльність слідчих прокуратури Харківської області та зобовязано слідчих вчинити слідчі дії в рамках кримінального провадження.

До сьогоднішнього дня його клопотання не розглянуті, досудове слідство триває 18 місяців, що не відповідає вимогам закону про розумний строк досудового розслідування.

Зазначив, що він неодноразово оскаржував бездіяльність слідчого, яка судовими рішеннями визнавалась незаконною; досудове розслідування у кримінальному провадженні досі триває, підозра жодній особі оголошена не була, остаточне рішення не прийнято.

Просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду прокуратура Харківської області та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, в яких прокуратура Харківської області просила рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати, у цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, вирішити питання щодо судових витрат; ОСОБА_1 просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Прокуратура Харківської області вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідно до ухвал слідчих суддів рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування незаконними не визнавались; що доводи позивача щодо звернень до правоохоронних органів та слідчих суддів, прийнятих процесуальних рішень, що розцінені ним як бездіяльність або незаконність дій правоохоронних органів та інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, з якими погодився суд першої інстанції, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування; що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача; що будь-яких обмежень свобод або особистих прав позивача при проведенні досудового розслідування не допущено; що не надано доказів спричинення взагалі будь-якої шкоди, оскільки лише сам факт звернення позивача з заявами до правоохоронних органів чи до суду не може свідчити про реальне порушення прав, а не погоджуючись з процесуальними рішеннями органу досудового розслідування, він у повному обсязі реалізує своє конституційне право на доступ до правосуддя; що позивачем не зазначено, у чому конкретно полягає завдана йому моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_1 вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав позовні вимоги. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що йому тривалий час приходилось захищати свої порушені права, в тому числі тривалий час оскаржувати дії щодо не вирішення його клопотань, заявлених під час кримінального провадження з метою проведення слідчих дій, необхідністю доводити свої права та виходячи із конкретних обставин справи і наслідків, що наступили для нього, який зазнав певних душевних страждань внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових та службових осіб прокуратури Харківської області, тому йому завдано моральну шкоду та визначив її в сумі 1000000,00 грн.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Кіся П.В. від 16 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Харківської області.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Кіся П.В. від 22 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів Кіся П.В., Бровченка І.О., Бурлака І.В. від 05 вересня 2018 року призначено справу до розгляду за апеляційною скаргою прокуратури Харківської області.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

18 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_2 розподілено цивільну справу № 642/5446/17-ц (22ц/818/1037/18) за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Харківської області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового слідства.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційну скаргу прокуратури Харківської області необхідно задовольнити; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 березня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, зобовязано прокуратуру Харківської області внести відомості про кримінальне правопорушення за обставинами, викладеними у скарзі заявника від 29 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В провадженні слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2016 року за № 0000263 за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ГУ НП в Харківській області під час звільнення ОСОБА_1

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 18 березня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року скасовано.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 11 квітня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року скасовано.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 травня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 29 квітня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року скасовано.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 від 19 травня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000263, матеріали кримінального провадження повернуто прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3 щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року задоволено частково, зобовязано слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_3, протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали, вручити ОСОБА_1 постанову від 15 вересня 2016 року про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 15 серпня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року скасовано.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 12 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000263 від 12 березня 2016 року задоволено, скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 12 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000263, матеріали даного кримінального провадження повернуто слідчому прокуратури Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 липня 2017 року поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобовязано компетентних осіб прокуратури Харківської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 05 жовтня 2016 року, 28 жовтня 2016 року, 09 листопада 2016 року, відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 220 КПК України, скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 24 листопада 2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000263 від 12 березня 2016 року, в іншій частині скарги відмовлено.

Аналізуючи наведене, слід зазначити, що вказані процесуальні рішення слідчого скасовувались ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова з підстав проведення неповної перевірки за заявами позивача, а також з підстав того, що попередні вказівки суду не повністю виконувались або не виконувались взагалі, тобто, право на оскарження процесуальних рішень слідчого скаржник реалізував, досудове розслідування триває.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого прокуратури, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого та прокурора прокуратури Харківської області з огляду на їх скасування слідчими суддями.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такі процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду міста Харкова про задоволення скарг на постанови слідчого свідчать про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України.

Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17-ц, від 10 жовтня 2018 року у справі № 640/3837/17-ц.

Крім того, позивач не надав і достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів заподіяння йому працівниками прокуратури Харківської області моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174,1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Аналізуючи наведене, висновок суду першої інстанції щодо того, що незаконними та невмотивованими постановами про закриття кримінального провадження, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, які скасовувалися судом, ОСОБА_1 спричинено моральні страждання, оскільки у звязку з протиправною поведінкою з боку відповідача, порушено звичайний уклад його життя, є помилковими.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому тривалий час приходилось захищати свої порушені права, в тому числі, тривалий час оскаржувати дії щодо не вирішення його клопотань, заявлених під час кримінального провадження з метою проведення слідчих дій, необхідністю доводити свої права та виходячи із конкретних обставин справи і наслідків, що наступили для нього, який зазнав певних душевних страждань внаслідок незаконних дій та бездіяльності посадових та службових осіб прокуратури Харківської області, тому йому завдано моральну шкоду та визначив її в сумі 1000000,00 грн., є безпідставними, належними та допустимими доказами не підтверджуються.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України для скасування рішення. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.