Справа № 467/1005/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Комунальний заклад «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради, про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ :

19 вересня 2018 року орган опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2018 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відібрано без позбавлення батьківських прав неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У квітні 2017 року розпорядженням голови Арбузинської райдержадміністрації діти влаштовані до Комунального закладу «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей» на повне державне утримання, де і перебувають по цей час.

12 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про повернення дітей, однак, рішенням суду від 21 травня 2018 року в задоволенні його позову було відмовлено.

Тож, посилаючись на те, що перебування дітей у навчальному закладі не звільняє батька від їх утримання та надання їм допомоги, позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини зі всіх видій його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 21 травня 2018 року і до повноліття дітей.

Уточнивши свої позовні вимоги в подальшому, позивач просив задовольнити їх, стягнувши з ОСОБА_2аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2018 року і до повноліття дітей, шляхом перерахування аліментів на рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2018 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви.

17 жовтня 2018 року на адресу Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 05 листопада 2018 року витребувано від Арбузинського районного суду Миколаївської області цивільну справу № 467/1494/17 для огляду в судовому засіданні.

Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити, усно уточнювала вимоги стосовно порядку стягнення аліментів та початку строку їх стягнення.

Проте, суд відхиляє уточнення позовних вимог в усному порядку в аспекті того, що він не розглядає позовних вимог, заявлених у таких спосіб і вважає за необхідне розглядати позов у редакції, що викладені у заяві позивача від 17 жовтня 2018 року.

Зокрема, просила стягнути з відповідача аліменти з дня звернення до суду із позовною заявою.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти сплати аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу не заперечував та пояснив суду, що офіційно він не працює, але дохід отримує за рахункок земельної ділянки, яка перебуває в оренді. Крім того, має домашнє господарство. Нерухомого та рухомого майна на праві власності не має, проживає у будинку, який купував його батько, але право власності на нього ще не оформив. Інших дітей на утриманні не має, оскільки останні вже дорослі, непрацездадних осіб також не утримує. Хронічних чи тяжких захворювань також не має, на обліку в лікарні не перебуває.

Останнього разу відвідував дітей влітку 2018 року, але часто спікується з ними по телефону. Періодично відправляє посилки з одягом для них, який купує його старша донька за його кошти. Аліменти на утримання дітей сплачувати не проти, проте, дохід у грошовому виразі він отримує лише один раз на рік, у виді орендної плати.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином протягом усього часу судового провадження, в матеріалах справи наявні клопотання директора Комунального закладу «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради ОСОБА_6 про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

За таких обставин, суд, зясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, керуючись принципом верховенства права і законом, виходячи із інтересів дітей, встановив наступні обставини справи, відповідні їм правовідносини і зробив такі висновки.

Так, суд достовірно встановив, що відповідач є рідним батьком неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2016 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав.

13 листопада 2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області ухвалив рішення, яким позбавив ОСОБА_5 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та стягнув із неї на їх утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. на кожну дитину з їх індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з 06 вересня 2017 року і до досягнення повноліття кожної дитини.

На вказані обставини посилався позивач у своїй позовній заяві, проте, останні не мають правового значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у цьому цивільному провадженні.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальний заклад «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів», ОСОБА_5 про повернення дітей батькові.

У звязку із цим діти перебувають в КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів».

На підтвердження факту перебування дітей у вказаному закладі позивач надав суду розпорядження № 141 від 14.04.2017 року, яке є нечитаємим, а тому в силу ч.1 ст. 77 ЦПК України, суд визнає його неналежним доказом, оскільки встановити, що воно містить інформацію щодо предмета доказування неможливо.

Між тим, відповідач не заперечував перебування дітей на даний час у КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів».

Крім того, перебування дітей у закладі підтверджується наявними у матеріалах справи доповідними записками вихователів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 01 жовтня 2018 року.

Таким чином, суд установив, що діти з батьком не проживають, перебувають у КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів».

В той же час, стаття 180 СК України встановлює обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

При цьому, способи виконання цього обов'язку визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Однак у будь-якому випадку розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст. 182 СК України).

Проте, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Водночас, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати обставини, що регламентовані ч.1 ст. 182 СК України, серед яких, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Тож, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, у контексті вищевикладених правових норм, які регулюють правовідносини, що у даному, конкретному випадку, виникли між сторонами, урахувавши стан здоровя та матеріальне становище дітей, їх перебування у КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів», стан здоровя відповідача, який пояснив, що він тяжких і хронічних захворювань не має, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей або ж непрацездатних осіб, наявність у нього доходу у виді орендної плати та житла, двох земельних ділянок загальною площею 14,79 га, які знаходяться в оренді АП «Благодатненський птахопром» (матеріали цивільної справи № 467/1494/17), відсутність на праві власності нерухомого і рухомого майна, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), тобто саме у тому розмірі, який предявлений позивачем.

При прийнятті такого рішення, суд керується інтересами дітей та, окрім вищенаведених норм права, положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, відповідно до яких кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Тож, у ракурсі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти, починаючи з 19 вересня 2018 року, тобто з дня предявлення даного позову до суду, і акцентує увагу на такому.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Частиною другою цієї статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Але попри те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів, починаючи з 21 травня 2018 року, жодного доказу того, що ним уживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а останній ухилявся від їх сплати, суду надано не було.

Тому суд відхиляє доводи представника позивача в цій частині, як неспроможні і такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм СК України.

Водночас, суд погоджується з позицією позивача про стягнення аліментів на особисті рахунки дітей.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

В матеріалах справи наявні довідки про відкриття рахунків у Територіально-відокремленому безбалансовому відділенні філії Миколаївське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на імя ОСОБА_3 - № 2201, та на імя ОСОБА_4 № 2208.

А тому, аліменти з відповідача належить стягнути саме шляхом перерахування на особисті рахунки дітей, з огляду на те, що позивачем надано докази про їх наявність та установу, якою останні обслуговуються.

Крім того, на підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За такого, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Комунальний заклад «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів» Миколаївської обласної ради, про стягнення аліментів на утримання дітей -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕО 917236, виданий 30 березня 2001 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на рахунок ОСОБА_3 № 2201 та на рахунок ОСОБА_4 № 2208, відкритих в Територіально-відокремленому безбалансовому відділенні № 10014/0142 Філії Миколаївське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

В задоволенні вимоги про стягнення аліментів з 21 травня 2018 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ЕО 917236, виданий 30 березня 2001 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца