Справа № 349/400/18
Провадження № 2/349/237/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 травня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

учасники справи:

представник позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_7 рокув них народилася дочка ОСОБА_4. 02 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дочки не надає. Працездатний, інших утриманців немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Пояснив, що його довірителька неспроможна самостійно утримувати дочку, оскільки дочка навчається в музичній школі, відвідує репетиторів з іноземних мов, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач, офіційно не працює, однак періодично виїжджає на роботу в республіку Польща, атому спроможний надавати дочці утримання.

Відповідач у судове засідання не прибув і не повідомив суд про причини неявки у судове засідання, хоча повідомлявся про день, час та місце слухання справи належним чином.

Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторни по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 29 червня 2011 року Конюшківською сільською радою Ргогатинського району Івано-Франківської області.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано в установленому заоном порядку 02 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, виданим 02 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції.

Згідно довідки №79/02-17, виданої 28 березня 2018 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27 березня 2017 року по даний час не працює, що підтверджується довідкою №105, виданою 26 квітня 2018 року Васючинською сільською радою на підставі трудової книжки НОМЕР_3 (наказ №44о/с від 27.03.2017 року).

У склад сім'ї ОСОБА_3 входять ОСОБА_6 - дружина та двоє малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підверджується довідкою №104, виданою 26 квітня 2018 року Васючинською сільською радою Рогатинського району, свідоцтвами про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_8, виданими відповідно 02 березня 2011 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради та 08 грудня 2017 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, в яких у графі батько зазначений ОСОБА_3.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач по справі має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Відповідач не визнаний інвалідом, не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати дохід. Позивачка неспроможна самостійно утримувати малолітню дочку.

За ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 01 липня 2018 року - 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.). З врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, ліки, засоби гігієни, одяг, розмір аліментів, заявлених порзивачкою в сумі по 2000 грн. підлягає до часткового задоволення в сумі по 1500 грн. щомісячно, оскільки така сума аліментів забезпечуватиме мінімальні потреби дитини, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,264,280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 16 березня 2018 року і проводити до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів 22030106 - 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) судового збору.

Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Розяснити сторонам по справі, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. рішення.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька АДРЕСА_2

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель АДРЕСА_1

Повний текст рішення суду виготовлено 18 травня 2018 року.

Суддя: О.О.Лошак