Справа № 534/1705/18
Провадження № 2/534/90/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді за участю секретаря ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Горішні Плавні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про скасування розпорядження органу приватизації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області про скасування розпорядження органу приватизації Державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 03 серпня 2017 року № 16-В про відмову у проханні ОСОБА_3 щодо приватизації жилого приміщення у гуртожитку по вул. Миру, 8 кімната 21, посилаючись на те, що їй було відмовлено у проханні щодо приватизації жилого вказаної кімнати, оскільки за ОСОБА_3 зареєстровано на праві приватної власності житлових приміщень за адресами: Житомирська область , Олевський район с. Кам»янка вул. Набережна, 1 та АДРЕСА_1 АДРЕСА_2. З вказаними обставинами вона не згода, оскільки дана нерухомість належить іншим особам з аналогічним прізвищем , ім»ям та по батькові.

Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача надійшла заява, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача до суду не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу у їх відсутність.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» спори, пов'язані з порушенням житлових прав громадян, які вимушені проживати в гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності, розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати досудовий розгляд, що здійснюється відповідно до статті 26 цього Закону. Громадяни, які вважають, що їх житлові права чи житлові права членів їх сімей порушені, мають право для вирішення спорів звертатися безпосередньо до суду.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у п. 24 своєї постанови № 3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори щодо права особи на житло (приватизація житла ст. 25 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків) є житловими (цивільними) і розглядаються у порядку цивільного судочинства, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного частини розпорядження Державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 03 серпня 2017 року № 16-В про відмову у проханні ОСОБА_3 щодо приватизації жилого приміщення у гуртожитку по вул. Миру, 8 кімната 21 суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення" ), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до пунктів 6, 7, 8 статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом: а) безоплатної їх передачі громадянам з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; б) продажу надлишків загальної площі жилих приміщень громадянам України, які мешкають у них і на яких поширюється дія цього Закону; з використанням приватизаційних паперів - житлових чеків (у порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" ) з урахуванням залишкової вартості усіх житлових приміщень, що підлягають приватизації у відповідному гуртожитку.

Судом встановлено, що з 20.06.2012 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за місцем проживання у кімнаті № 210 по вул. Миру, 8 30 в м. Комсомольськ ( нині Горішні Плавні) Полтавської області, що підтверджується копією паспорта позивачки (а.с.6).

ОСОБА_3 подала до органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області заяву щодо приватизації жилого приміщення в гуртожитку за адресою вул. Миру, 8 кім. 210, але у звязку з наявністю у ОСОБА_3 власності за адресами Житомирська область , Олевський район с. Кам»янка вул. Набережна, 1 та АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 їй було відмовлено у проханні про приватизацію (а.с.7).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи свідчать про те, що висновок органу приватизації про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на праві власності належало інше житло за адресами: Житомирська область , Олевський район с. Кам»янка вул. Набережна, 1 та АДРЕСА_1 АДРЕСА_2, ґрунтувався на припущенні та є таким, що не відповідає дійсності.

Так, як вбачається з повідомлення Житомирського обласного державного нотаріального архіву нерухомість за адресою : АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3, 14.04.1987 р. РНОКПП НОМЕР_2, яка отримала її на підставі договору дарування 07.03.2007 .

Крім того, встановлено, що власником ј квартири № АДРЕСА_4 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що власником житла за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Малі Орлинці, вул. Котовського, б. 5 є ОСОБА_4, матірю якого є ОСОБА_5 (померла).

За таких обставин, судом встановлено, що позивачеві не належать на праві власності вищевказані жилі приміщення.

Суд вважає, що відмова позивачеві ОСОБА_3 органом приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області у безоплатній передачі йому у власність жилого приміщення в гуртожитку, за адресою: м. Горішні Плавні, Полтавська область, вул. Миру, 8, кімнати № 210 та відповідно розпорядження органу приватизації державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 03 серпня 2017 року № 16В «Про приватизацію житла» є незаконними, а позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265 ЦПК України , суд-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 ( 39800 АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1) до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області (м. Горішні Плавні Полтавської області вул. Миру, 24, ) про скасування розпорядження органу приватизації задовольнити .

Розпорядження органу приватизації Державного житлового фонду Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 03 серпня 2017 року № 16В про відмову у проханні ОСОБА_3 щодо приватизації жилого приміщення у гуртожитку по вул. Миру, 8 кімната 21- скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.О.Куц