Справа № 539/3456/17
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С.В.

з участю секретаря - Джадан І.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

Свій позов мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2006 року.

У вищевказаній квартирі зареєстрована також відповідач ОСОБА_2, його колишня дружина, яка з 01.10.2016 року там не проживає.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 23.03.2017 року №539/519/17 року шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 розірвано і на його прохання добровільно знятись з реєстрації у належній йому квартирі відповідач не реагує.

Позивач прохає суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №8 в будинку №17/9 по вул.Генерала Ляскіна в м.Лубни Полтавської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку у даній квартирі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши, що вона погодиться на зняття з реєстрації у належній позивачеві квартирі лише в тому разі, якщо він зареєструє у квартирі їх спільну житину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Лубенської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду і прохає врахувати інтереси дитини.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст.71 цього Кодексу .

У відповідності до положень ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Однак, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зняття відповідачів із реєстрації місця проживання.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про, зокрема, позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.08.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.09.2006 року належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Як вбачається з довідки Лубенського КЖЕУ від 27.12.2017 року за вищевказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14), яка, згідно акту будинкового комітету від 26.12.2017 року не проживає у квартирі з 01.10.2016 року.

Згідно довідки житлово-будівельного кооперативу «Космос», ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 «А» кв.30 Полтавської області.

Позивач ОСОБА_1 13.05.2017 року звертався до відповідача ОСОБА_2 з письмовою вимогою знятися з реєстрації у належній йому квартирі (а.с.12), однак, дана вимога залишилася без належного реагування.

Позивач стверджує, що з цих підстав він не може як власник, на власний розсуд розпоряджатися належним йому нерухомим майном.

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо причин її відмови у добровільному знятті з реєстрації не заслуговують на увагу, оскільки факт не проживання її у квартирі вона не заперечувала.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що маються підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири позивача.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 що примусового зняття з реєстрації ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки порядок примусового виконання рішення суду передбачений ст.431 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень (а.с.1). Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 76, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст. ст. 319, 321, 383, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 71-72, 116, 163 Житлового Кодексу України, ст. 7 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №8 в будинку №17/9 по вул.Генерала Ляскіна в м.Лубни Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 судові витрати в сумі 640 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного судового рішення виготовлено 14.05.2018 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4В.