Ухвала

09 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 552/4143/17

провадження № 61-46519ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на частину майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільно придбаного майна за час шлюбу.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права на частину майна, в якій просив :

- встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю, ведення спільного побуту, бюджету та господарства без реєстрації шлюбу з червня 2005 року до 15 грудня 2007 року,

- визнати об'єктом права спільної сумісної власності сторін квартиру АДРЕСА_1 та ремонті роботи проведені в ній, грошові кошти перераховані протягом 2013-2017 років ОСОБА_3 в сумі 136 903,42 грн та інше майно, товари та послуги на загальну суму 174 882,44 грн, набуте в період з часу з червня 2005 року до 27 червня 2007 року,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартиру АДРЕСА_1 та ? частину грошових коштів, перерахованих ним ОСОБА_3 протягом 2013-2017 років в сумі 68 451,71 грн, стягнувши вказану суму коштів на його користь,

- стягнути з відповідача різницю вартості частини майна після його розподілу в сумі 85 422,22 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на частину майна - задоволено частково.

Поділено спільне майно подружжя, та виділено у власність ОСОБА_2 наступне майно: стіл Vetro та чотири стільця вартістю 12 400,00 грн, комод вартістю 4 500,00 грн, шафу для одягу вартістю 3 900,00 грн, диван ЛВС вартістю 8 000,00 грн, каструлю з кришкою 20 см вартістю 699,48 грн, фоторамку 21х30 см вартістю 87,00 грн, швабру PVA вартістю 139,80 грн, гарнітур SVEN вартістю 221,00 грн, йогутницю Оrion вартістю 260,00 грн, пилосос Zelmer вартістю 1 624,00 грн, телевізор ТCL вартістю 4 000,00 грн, телевізор LG вартістю 4 000,00 грн, стіл комп'ютерний вартістю 800,00 грн, праску Rowenta вартістю 484,00 грн, чайник «Хілтон» вартістю 200,00 грн, шуруповерт вартістю 348,00 грн, шліфувальну машинку вартістю 600,00 грн, ручну дриль вартістю 550,00 грн, а всього майна на загальну суму 42 813,28 грн.

У власність ОСОБА_3 виділено наступне майно: кухонний кут вартістю 6 000,00 грн, ліжко «Ларго» 200х160 вартістю 11 400,00 грн, дві тумби приліжкові вартістю 1 980,00 грн кожна, загальною вартістю 3 960,00 грн, матрац «Нептун» вартістю 2 900,00 грн, лічильник ТЕ PolluCom EX15-0,6 вартістю 2 160,00 грн, праску Philips GC4 вартістю 1 189,75 грн, кришку СКО-82 вартістю 26,94 грн, каструлю 24 см Char вартістю 794,49 грн, ківш 16 см Charасte вартістю 579,48 грн, радіатор ЛРБ 001-10,1 вартістю 1 512,00 грн, чайник електричний Philips вартістю 639,17 грн, замок «Гардіан» вартістю 543,12 грн, пральну машину LG вартістю 1 952,00 грн, шафу-купе вартістю 4 000,00 грн, бойлер вартістю 2 722,00 грн, диван «Вояж» вартістю 3 000,00 грн, а всього майна на загальну суму 43 378,95 грн.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 428,13 грн у відшкодування понесених судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 662,03 грн.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2018 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 липня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу ведення спільного господарства, побуту та бюджету, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права на частину майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв