Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі Рудь Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить квартира №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи у місті Словянську. В даній квартирі на даний момент зареєстрований відповідач по справі, ОСОБА_2, який фактично не проживає в спірній квартирі з 2006 року.

Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірної квартири.

У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи у місті Словянську Донецької області.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_3, не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2018 року, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи у місті Словянську на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2018 року, виданого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №376. Крім того, ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло №189 від 27.08.1993 року належить 1/2 частка квартири №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи у місті Словянську.

Відповідно до довідки КП «ЖЕК №6» від 18.04.2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: м. Словянськ, АДРЕСА_1.

Згідно з актом КП «ЖЕК №6» від 19.04.2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1янськ, АДРЕСА_1, але в зазначеній квартирі фактично не проживає з 28.07.2006 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який фактично за цією адресою не проживає з липня 2006 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою №114 в житловому будинку №54 по вул. Батюка м. Словянська.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №114 в житловому будинку №54 по вул. Батюка м. Словянська.

При вирішенні питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже, Законом передбачено обовязкове зняття з реєстрації місця проживання особи у разі визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, суд вважає, що дана вимога позивача є передчасною та задоволенню не підлягає.

В звязку з викладеним, суд доходить до висновку, що в задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 704,80 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №7 в житловому будинку №31 по вулиці Свободи міста Словянська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1янськ, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: м. Словянськ, АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 21 травня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_6