ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року

м.Харків

справа № 752/7618/18

провадження № 22-ц/818/1220/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» про визнання недійсними договорів факторингу та договорів відступлення прав вимоги за договорами іпотеки за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 19 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Попрас В.О., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» про визнання недійсними договорів факторингу та договорів відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

18 липня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нежитлову будівлю літ. А-2, площею 236,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал».

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у повному обсязі. Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 19 липня 2018 року. Стягнути з позивача на користь ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство ОСОБА_1. Нежитлові приміщення літ. А-2, площею 236,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є предметом договору іпотеки. Крім того відсутні підстави для вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, оскільки предметом позовних вимог є визнання недійсними договорів факторингу, тому заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. А-2, площею 236,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачені види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є визнання недійсними договорів факторингу та договорів відступлення прав вимоги за договорами іпотеки. Тобто позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою немайнового характеру.

Таким чином заходи забезпечення позову, які просив застосувати позивач, а саме: накладення арешту на нежитлові будівлі, - не є співмірні із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги не носять майнового характеру.

Крім того з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17.07.2018 року вбачається, що нежитлові приміщення літ. А-2, площею 236,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, є предметом договору іпотеки (а.с.10). І щодо цього майна зареєстроване обтяження за іпотечним договором від 19.03.2007 року.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1, нежитлові приміщення літ. А-2, площею 236,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, залишаться предметом іпотеки.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів не вбачає підстав для забезпечення позову у визначений представником позивача спосіб, у зв'язку з чим вважає, що в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають.

Клопотання відповідача про те, що на його користь з позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги - не підлягає задоволенню, оскільки питання вирішення розподілу судових витрат по справі вирішується судом після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Наразі предметом апеляційного розгляду є процесуальне питання, тому передчасним є клопотання про вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 19 липня 2018 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» про визнання недійсними договорів факторингу та договорів відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 20.11.2018 року в нарадчій кімнаті.