Справа № 308/9905/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.11.2018 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Світлик О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Гайданки Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстраційного обліку.
У позовній заяві позивач посилається на те, що він - ОСОБА_3 - є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т. Після придбання даної квартири йому стало відомо, що в ній зареєстрована невідома йому особа без будь-яких на те правових підстав. 01.09.2017 року він звернувся до ЖБК «Калинка» з проханням надати йому довідку про зареєстрованих осіб в квартирі, яка належить йому, за адресою: АДРЕСА_1. В довідці, яку він отримав, зазначено про те, що в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований з 2007 року). Будь-яких усних чи письмових домовленостей між відповідачем та ним стосовно його проживання у його квартирі не існує. Відповідач не є членом його сім'ї чи родичем. На даний час відповідач не проживає в квартирі за вказаною адресою, що підтверджується актами перевірки дотримання паспортного режиму, підписаними мешканцями будинку АДРЕСА_1 від 08.09.2017 року.
Позивач зазначає, що відповідач вже більше трьох років не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в квартирі немає, і взагалі даним житлом не цікавиться. Враховуючи викладене та існуючі обставини даної справи, позивач вважає, що його права, як власника вказаного нерухомого майна, є порушеними відповідачем, а тому підлягають захисту.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зняти його з реєстраційного обліку.
Позивач у судове засідання не з'явився, при цьому подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки не повідомлено, відзив не подав, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Журкі О.Т., зареєстрованого в реєстрі за № 1145, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.07.2017 року.
У квартирі за вказаною адресою значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 23.10.2017 року та довідкою житлово-будівельного кооперативу «Калинка» від 01.09.2017 року № 10.
З акта про відсутність (непроживання) особи за місцем реєстрації від 08.09.2017 року, складеного та підписаного сусідами - мешканцями будинку АДРЕСА_1, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 15.06.2014 року.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Статтею 71 ЖК України визначено, що право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).
Як встановлено судом, реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача.
Відповідно до положень ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Беручи до уваги вищенаведені обставин, оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача та співвласником квартири, а також у належній позивачу квартирі не проживає та правових підстав для користування даною квартирою немає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Що стосується позовної вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV.
Згідно зі ст. 3 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до ст. 11 даного Закону орган реєстрації здійснює реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Оскільки після визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1, позивач не звертався з вимогами до органу реєстрації про зняття відповідача з реєстраційного обліку і йому не відмовлялося в цьому, то зазначену вимогу суд вважає передчасною.
Крім того, судом не може вирішуватися вимога щодо зняття з реєстрації відповідача без залучення в якості відповідача органу реєстрації до участі у справі.
При цьому, оскільки за змістом ст. 7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням, то ухвалене по даній справі рішення суду про втрату відповідачем права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.
Таким чином, вимога позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягає до задоволення.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.
Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Дата складення повного судового рішення 20 листопада 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик