Справа № 500/4997/18
Провадження № 2/500/2841/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18.05.2015 року право власності на земельну ділянку площею 3,22 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456728 від 10.02.2003 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спадкову земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3,22 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456728 від 10.02.2003 року, виданого на підставі рішення 21 сесії ХХІІІ скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 12 жовтня 2001 року № 156, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-09-491.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 419400 від 19.05.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла 18 травня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,22 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456728 від 10.02.2003 року.

Згідно довідки від 01.11.2018 року за № 3019/126-18 наданої начальником міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі, за ОСОБА_3 зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серії РІ № 456728 за № 10-09-491 від 10.02.2003 року, земельна ділянка загальною площею 3,22 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 01.09.1998 року, посвідченого секретарем Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та все, що буде їй належати на день смерті заповіла ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 07.06.2018 року за № 465, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії СМ № 756657, виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 28.07.2005 року, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 51, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташованої за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Ларжанка, вул. Українська, 43, ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 18.05.2015 року право власності на земельну ділянку площею 3,22 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 456728 від 10.02.2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_4