Справа № 199/7295/18
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2018

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження (при заочному розгляді справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з січня 2013 року проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2013 шлюб між сторонами було розірвано. Посилаючись у позові на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у позові й заявлено відповідну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі, стягнув з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, який відповідає 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач на даний час надає допомогу на утримання дитини (грошові кошти перераховує на банківську картку позивача мати відповідача), розмір сум коливається від 500 грн. до 1000 грн., хоча позивачу відомо, що відповідач перебуває на заробітках в Росії і отримує там заробітну плату, яка досягає приблизно в перерахунку 12 000 грн. Вона ж, хоча і працює офіційно, втім, її дохід у період з 01.03.2018 по 31.08.2018 складає 22031,87 грн.

На даний час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами (02.02.2019 орієнтовний термін пологів), тому фона просто фізично не в змозі утримувати дитину на ті кошти, що надає відповідач в особі його матери ОСОБА_4

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази, надані позивачем у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Дослідив докази в межах заявлених вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідач та позивач є батьками дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 8), яка проживає разом із позивачем, що підтверджується актом фактичного проживання від 17.09.2018 (а.с. 9).

Відповідач мешкає окремо від дитини, суду не було надано доказів щодо працевлаштування відповідача та розміру отриманого ним доходу.

Згідно з довідкою про доходи позивача остання працює у ТОВ «Пі.Ді.Ем.» на посаді касира торгівельного залу, та за період з березня 2018 р. по серпень 2018 р. доход позивача склав 22 031,87 грн.

На даний час позивач не працює, що підтверджується відповідним листком непрацездатності, згідно з яким позивач перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами (02.02.2019 орієнтовний термін пологів).

Як встановлено судом на підставі виписки по банківській картці позивача, 12.04.2017 позивач від ОСОБА_4 (мати відповідача) отримала 508,00 грн., 15.05.2017 - 498,00 грн., 13.06.2017 - 508,00 грн., 23.06.2017 - 301,51 грн., 10.07.2017 - 498,00 грн., 07.08.2017 - 1.005,03 грн., 14.11.2017 - 598,00 грн., 09.01.2018 - 502,51 грн., 16.02.2018 - 502,51 грн., 10.03.2018 - 603,02 грн., 11.04.2018 - 603,02 грн., 14.05.2018 - 502,51 грн., 14.07.2018 - 804,02 грн., 13.08.2018 - 1 005,03 грн., 10.09.2018 - 1.005,03 грн., 14.11.2018 - 1 005,03 грн.

Спірні правовідносини виникли із обов'язку батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Повністю задовольняючи вимоги позову, та захищаючи права позивача, порушені відповідачем (ст. 5 ЦПК), суд враховує, що відповідач не виконує покладеного на нього обов'язку з утримання дитини в повному обсязі.

Позивач на даний час перебуває у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами (листок непрацездатності серії АДС №361336, виданий 27.11.2018 КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9» ) і не в змозі самостійно повністю утримувати дитину, яка потребує утримання.

Щодо розміру аліментів, які стягуватимуться на підставі даного судового рішення, то суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.12.2018 складає 2027 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6).

За ст. 13 ЦПК України (ч. 1) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На переконання суду позивач виконав обов'язок доказування, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст.ст. 273, 280 - 282, 289, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180 - 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття задовольнити повністю.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 027 (двох тисяч двадцяти семи) грн., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 24.09.2018 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Дата складення повного судового рішення 20.12.2018.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї