справа № 165/2785/17
провадження №2/165/177/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-ПіжукО.Р.,

за участю секретаря судового засідання Пилипчук М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державний нотаріус Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак Олена Іванівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

встановив:

06.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були власниками квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 7 вересня 2001 року виданого органом приватизації ЖКО Нововолинської міської ради, зареєстрованого у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 24 вересня 2011 року за №34712242. 04 вересня 2015 року його батько ОСОБА_5 помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Вказує, що він звернувся до Нововолинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у строк, який передбачено ст. 1270 ЦК України. Зазначає, шо його брат ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори в шестимісячний строк шляхом подання заяви про прийняття спадщини, заява посвідчена нотаріусом м. Севастополя Російська Федерація. Дана заява була зареєстрована у Нововолинській державній нотаріальній конторі 14 червня 2017 року.У зв'язку із тим, що заява про прийняття спадщини видана на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим, та посвідчена нотаріусом м. Севастополь, тому вона є недійсною і не може створювати правових наслідків для ОСОБА_3. На даний час він вважається таким, що не прийняв спадщину. При цьому ОСОБА_2 особисто не прибував до нотаріуса Нововолинської державної нотаріальної контори із належним чином оформленою заявою, як передбачено п. 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, та не подав заяву посвідчену відповідно до вимог Закону. Позивач звернувся до Нововолинської державної нотаріальної контори із заявою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині визнання його брата спадкоємцем за законом та внесення відповідних змін до нього, однак 14 листопада 2017 року отримав письмову відмову. У зв'язку з тим, що видачею свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири порушуено право позивача на спадщину після смерті матері на все спадкове майно, тому свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 серпня 2017 року в даній частині вважає недійсним. Просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 22 серпня 2017 року державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак Оленою Іванівною, за реєстровим номером №3-672, в частині визнання спадкоємцем за законом ОСОБА_3, та визнати спадкоємцем за законом на все спадкове майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та застосувати наслідки недійсності правочину - внести відповідні зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом та у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав наведених у ньому, просить їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Судовий збір просить залишити за позивачем.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик опублікований на веб-сайті відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Нововолинської державної нотаріальної контора в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши копію спадкової справи 326/2017 року, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з копій свідоцтва про смерть (а.с7,8) батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, мати ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2017 року спадкоємцями ОСОБА_6 зазначеного у свідоцтві майна, а саме трикімнатної квартири, загальною площею 60.6 кв.м. АДРЕСА_1, є її сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У відповідності до п. 3.3 - 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Пунктом 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори в шестимісячний строк шляхом подання заяви про прийняття спадщини, яка посвідчена 13.06.2017 року нотаріусом м. Севастополя Російська Федерація (а.с.13). Дана заява зареєстрована у Нововолинській державній конторі 14.06.2017 року.

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій та повітряний простір визначається окупованою територією.

Статтею 9 вищевказаного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, враховуючи вищевказану норму закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини видана на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим, та посвідчена нотаріусом м. Севастополя, РФ, є недійсною та не може створювати правових наслідків для ОСОБА_2 При цьому, судом встановлено, що відповідач не звертався до нотаріуса Нововолинської державної нотаріальної контори із належним чином оформленою заявою про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво відповідно до ст. 1301 ЦК України про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, які воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстава, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним; визнання відмови від спадщини недійсною; визнання шлюбу недійсним; порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому суд визнає частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 22 серпня 2017 року державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак Оленою Іванівною, за реєстровим номером №3-672, в частині визнання спадкоємцем за законом ОСОБА_3, та визнати спадкоємцем за законом на все спадкове майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та застосувати наслідки недійсності правочину - внести відповідні зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом та у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 263, ст. 264, 430, 280, 281, 282 ЦПК України, на підставі ст. ст.1261, 1270, 1278, 1296, 1301 Цивільного кодексу України, Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції",- суд

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене 22 серпня 2017 року державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак Оленою Іванівною, за реєстровим номером №3-672, в частині визнання спадкоємцем за законом ОСОБА_3, та визнати спадкоємцем за законом на все спадкове майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та застосувати наслідки недійсності правочину - внести відповідні зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом та у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Судовий збір залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук