Справа № 467/234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Явіци І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Андросової А.В., Мороз Т.Ю.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, встановлених рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, встановлених рішенням суду.

Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь його дочки ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10 листопада 2015 року, на весь час навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Аліменти стягуються в примусовому порядку через Первомайський міськрайонний відділ ДВС.

В позовній заяві вказує, що у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів через те, що не він має достатнього доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі встановленому судом. Крім того, на його утриманні син ОСОБА_3, та дружина ОСОБА_4, з якою він одружився 17 січня 2017 року. Оскільки він ніде не працює та не отримує доходу, а має лише тимчасові незначні підробітки, то має можливість сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця до закінчення донькою навчання, чи до досягнення нею 23 років.

Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її утримання за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року у справі № 467/1846/15-ц та встановити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення донькою навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане раніше.

Ухвалою судді від 05 березня 2018 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу не пізніше 5 днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.

13 березня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виконання ухвали суду і усунення недоліків.

Ухвалою судді від 13 березня 2018 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче засідання на 06 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 травня 2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що на сьогоднішній день він має підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, а саме: 17 січня 2017 року він уклав шлюб з ОСОБА_4, на його утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, він не працює, тому має матеріальні труднощі та не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, який встановлений рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в позовній заяві (місце реєстрації), відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена про судове засідання. Про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, будь-яких клопотань не заявляла.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв'язку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10 листопада 2015 року, на весь час навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 33).

З довідки про склад сім'ї, виданої Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області за № 123 від 01 лютого 2018 року вбачається, що до складу сім'ї позивача входять: дружина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Згідно довідки-розрахунку № 6029/1 від 13 лютого 2018 року, виданої Первомайським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, станом на 01.02.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому листу № 2/467/797/15, виданого 29.12.2015 року Арбузинським районним судом Миколаївської області, становить 6571,20 грн. (а.с. 6, 34).

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 7) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 17 січня 2017 року у виконавчому комітеті Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 3.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 8), виданого повторно, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З інформації, наданої Регіональним сервісним центром в Миколаївській області за вих. № 31/14-1459 від 23 квітня 2018 року, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровано автомобіль ВАЗ 21099 1499, номерний знак НОМЕР_1. Також зазначається, що 13 лютого 2018 року у ТСЦ № 5641 РСЦ МВС в Рівненській області було розпочато оформлення операції по перереєстрації даного ТЗ на іншого власника, який придбав його за договором купівлі-продажу, укладеним в ТОВ «БІМЕР», однак, згідно вказаних обліків, проведення цієї реєстраційної операції не відбулося (а.с. 44-45).

Відповідно до повідомлення Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за № 368/04-08 від 26 квітня 2018 року згідно погосподарської книги № 8 в особовому рахунку ОСОБА_1 площа земельної ділянки становить 0,13 га, яка призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель. На території сільської ради земельного паю немає (а.с. 47).

Згідно довідки Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості за вих. № 02-433/01 від 08 травня 2018 року, ОСОБА_1 на обліку в Первомайській міськрайонній філії Миколаївського ОЦЗ та інших центрах зайнятості України, як шукач роботи, чи як безробітний не перебуває.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, отримав за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2017 року дохід у сумі 2463,24 грн.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 СК України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Судом встановлено, що при ухваленні Арбузинським районним судом Миколаївської області рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд врахував прохання ОСОБА_1 про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини всіх його доходів.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Доказів того, що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), змінився матеріальний стан, позивач не надав. Посилання позивача на те, що його матеріальний стан змінився, а саме погіршився, не заслуговують на увагу, оскільки позивач в судовому засіданні пояснив, що на час винесення рішення Арбузинським районним судом Миколаївської області він теж не працював.

Посилання позивача на те, що у нього змінився сімейний стан та він має на утриманні неповнолітнього сина, суд не приймає до уваги, так як це не є підставами для зменшення визначеного судом розміру аліментів у розумінні ст. 192 СК України, оскільки в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось позивачем, що на час винесення судом рішення на користь ОСОБА_2, позивач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сам по собі факт одруження позивача, тобто зміна його сімейного стану, не свідчить про зміну його матеріального становища в гіршу сторону порівняно із тим, яке існувало на момент ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Звертаючись з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих на підставі судового рішення, позивач повинен був довести поза розумним сумнівом, що його майновий стан змінився на скільки, що він не в змозі більше сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Але позивач надав суду докази того, що його матеріальний стан не є достатнім для сплати аліментів у встановленому судом розмірі, але доказів того, що він змінився в гіршу сторону не надав.

При цьому, виникнення заборгованості із сплати аліментів не свідчить про саму зміну майнового стану.

За відсутності беззаперечних доказів саме зміни майнового стану в гіршу сторону у зв'язку з одруженням позивача та утримання ним іншої неповнолітньої дитини, його позов не може бути задоволений, оскільки сам по собі незадовільний майновий стан не є підставою для зменшення розміру утримання, встановленого судоми рішенням.

Приймаючи таке рішення, суд керувався принципом res judicata, як одним із фундаментальних аспектів верховенства права.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Враховуючи викладене, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, встановлених рішенням суду - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Явіца