Справа № 310/6019/18
2/310/2471/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що вона є власником житлового будинку №13 по провулку Металістів в м. Бердянську Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.05.1991 року. Окрім неї в будинку зареєстровані: дочка ОСОБА_3, колишній чоловік дочки ОСОБА_2, онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З 2013 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, теперішнє місце його проживання їй не відомо. Вказала, що реєстрація відповідача у належному їй будинку суттєво впливає на її бюджет в частині сплати комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: пров. Металістів, буд. 13, м. Бердянськ, Запорізька область.

Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату. час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 29.05.1991 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2017 року житловий будинок по вул. Металістів, 13 в м. Бердянськ Запорізької області належить ОСОБА_1 (а.с. 5-7).

Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 18) ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не проживає за вищевказаною адресою більше року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6, тому його слід вважати таким, що втратив право користування житловим будинком №13 по провулку Металістів в м. Бердянську Запорізької області.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, 150 ЖК УРСР та ст. 15, 16, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: Запорізька область, м. Бердянськ, пров. Металістів, буд. 13) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком №13 по провулку Металістів в м. Бердянську Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя