ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року

м. Харків

справа № 619/1407/18-ц

провадження № 22ц/818/973/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Харківгаз»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у складі судді Нечипоренко І.М.,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, стягнення шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 12 червня 2017 року належну їй квартиру №1 в будинку №3 в КП «Берізка» у с. Руська Лозова Лозівського району Харківської області, в якій вона проживає разом із дочкою, відключено від газопостачання, на підставі того, що КС-Г 7,5 не відповідає документам, про що складено акт.

Вказала, що в чинному законодавстві норма права, якою було б приведено зазначену підставу для відключення споживача від газопостачання та залишення його на опалювальний період без газу, відсутня.

Зазначила, що працівниками Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» складено акт, хоча мало бути складено акт-претензію, і при цьому не були присутні відповідальні представники постачальника.

Вказала, що Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» зобовязаний забезпечити їй безперервне постачання газу.

Зазначила, що право на відключення домоволодіння відповідач обґрунтовує «Правилами про безпеку постачання природного газу», проте їх дія не розповсюджується на неї як захищеного споживача.

Вказала, що складений акт є підставою для припинення нарахувань по особовому рахунку, проте починаючи з червня 2017 року працівники Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» щомісяця нараховують їй певні обсяги спожитого газу.

Зазначила, що відповідач зазначає різне найменування її опалювального пристрою у різних документах, а саме: котел водогрійний опалювальний стальний КСТ-16 с АПОК, газове обладнання АОГВ ПГ-4, газове обладнання АПОК 7.5: ПГ-4 (1 шт.), газовий прилад АОГВ 7.5, КС-Т 7,5. При цьому, вони не відрізняють маркування приладу, зазначеного в проекті газифікації будинку, від маркування приладу, зазначеного в приписі від 01 червня 2017 року.

Вказала, що існуючий газовий прилад встановили працівники Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в 2005 році.

Зазначила, що існуюче газове обладнання підтверджено Публічним акціонерним товариством «Харківгаз», як в чинному договорі, так і в акті розмежування, і в приписі від 01 червня 2017 року.

Вказала, що відповідач відключив газопостачання не на межі балансової належності, а в її квартирі, чим порушуються її конституційні права щодо непорушності права приватної власності, недоторканності житла, достатній життєвий рівень.

Зазначила, що відключення відповідачем її квартири від газопостачання є правочином, який порушив публічний порядок, оскільки він був спрямований на порушення її конституційних прав і свобод.

Вказала, що в січні 2018 року вона зверталася із заявою до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», проте листом №Кh01.3-ЛВ-2032-0118 від 31 січня 2018 року відповідач відмовив в задоволенні її заяви та повідомив, що з 01 липня 2015 року не здійснює постачання природного газу.

Зазначила, що її родина позбавлена безпечних умов проживання в зв'язку з навмисним порушенням відповідачем санітарно-епідеміологічного нормативу - можливості опалювання квартири та забезпечення мінімального температурного режиму повітря в квартирі.

Вказала, що розмір спричиненої родині майнової шкоди внаслідок відключення газопостачання визначається вартістю недопоставленого газу, яка за період з 01 липня 2017 року по 01 березня 2018 року, враховуючи обсяг поставленого газу за попередній період, склала 5805,88 грн. Сума пені з розрахунку 3 відсотки за кожний день ненадання послуг споживачеві становить 20982,55 грн.

Зазначила, що протиправними діями відповідача її родині завдана моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та іншому. Після відключення від системи газопостачання її квартира перетворилася практично у нежитлове приміщення, нею неможливо користуватися. Відповідач є монополістом на ринку вказаних послуг, і вона не має змоги відмовитись від вказаних послуг. Разом із дочкою вони відчули стрес, їх стан здоров'я погіршився. Вважає, що діями Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» її родині спричинено моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Просила визнати незаконним відключення Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» в частині виконання вимог пункту 1 статті 13, пункту 8 статті 16 та пункту 2 статті 20 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» з метою забезпечення законності, охорони її прав і законних інтересів як споживача послуг Публічного акціонерного товариства «Харківгаз»; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на її користь 76 788,43 грн , в тому числі: майнову шкоду в сумі 5805,88 грн., пеню в сумі 20 982,55 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, виклала доводи та вимоги апеляційної скарги, які є тотожними позовним вимогам.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

29 жовтня 2018 року від ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких вона підтримує апеляційну скаргу.

26 вересня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_2 розподілено цивільну справу 619/1407/18-ц (№22ц/818/973/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у складі судді Нечипоренко І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, стягнення шкоди та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Хорошевський О.М., судді колегії ОСОБА_3, ОСОБА_4

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу судової справи між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_5 розподілено цивільну справу 619/1407/18-ц (№22ц/818/973/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у складі судді Нечипоренко І.М. по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про захист прав споживача, стягнення шкоди.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що права позивача не порушено; з приводу заміни газового обладнання до відповідача вона не зверталась, отже, працівники Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» під час відключення газоспоживаючих приладів у квартирі позивача діяли правомірно.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» в особі Дергачівської філії та ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: с-з Берізка, № 3, кв. № 1, с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, укладено договір про надання послуг з газопостачання, у якому зазначені газові прилади АОГВ, ПГ-4.

Аксонометричною схемою газової розводки, а також специфікацією проекту газифікації № 41/2000 житлового будинку № 3 по вулиці с-з Берізка, с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, узгодженого 16 грудня 1999 року Відкритим акціонерним товариством «Харківгаз», передбачено встановлення у домоволодінні побутового газового лічильника РЛ G-4, ПГ-4 (піч побутова газова чотирьохконфорочна), котла КСТ-16 (опалювального водогрійного сталевого, потужністю 16 кВт) з АПОК (газова автоматика безпеки).

Згідно акту приймання закінченого будівництвом обєкта газопостачання від 04 лютого 2000 року прийнятий закінчений будівництвом внутрішньобудинковий газопровід.

Актом приймання в експлуатацію робіт по встановленню побутових лічильників газу від 31 січня 2000 року встановлений лічильник РЛ-4, зав. № 9100689.

01 червня 2017 року головним інженером Дергачівського відділення Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» при перевірці газового обладнання споживача ОСОБА_1 за вищевказаною адресою виявлено наявність газового лічильника РЛ G-4, газова піч ПГ-4 (1 шт.), газовий опалювальний прилад КС-Г 7,5 (потужність 7,5 кВт), про що складений акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем.

Згідно акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 01 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» та ОСОБА_1 визначили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по обєкту споживача, а саме: газові прилади ПГ-4 (1 шт.), КСГ 7,5. Межа балансової належності між газовими мережами Оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці врізки. На балансі споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема, газове обладнання АПОК 7,5, ПГ4 (1 шт.).

01 червня 2017 року складено припис на усунення порушень, яким запропоновано споживачу ОСОБА_1 у термін до 10 червня 2017 року усунути порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання, а саме: газопровід частково закритий утеплювачем стін; відсутній акт ДПО; невідповідність даних проекту фактично встановленому опалювальному приладу (АОГВ 7,5), та попереджено, що у разі невиконання припису в зазначений термін газопостачання квартири буде відключено без додаткового попередження. Припис отримано ОСОБА_1, про що свідчить її підпис.

12 червня 2017 року слюсарем ВБГО ОСОБА_6 у присутності споживача ОСОБА_1 здійснено відключення газоспоживаючих приладів абонента на підставі невідповідності документам КС-Г 7,5, встановлена пломба на опуск R 20965912, про що складено акт про відключення газоспоживаючих приладів, який підписано споживачем.

З відповіді Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» №Кh01.3-ЛВ-2032-0118 від 31 січня 2018 року на звернення ОСОБА_7 вбачається, що працівниками Дергачівського відділення Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» 12 червня 2017 року при проведенні планово-технічного обслуговування газопроводів та газових приладів у домоволодінні позивача виявлена невідповідність встановленого газового обладнання проектній та виконавчо-технічній документації, а саме: самовільна заміна газового опалювального приладу КСТ-16 на КС-Г-7,5. У звязку з невідповідністю існуючій проектній документації самовільно встановлений опалювальний прилад відключений від системи газопостачання шляхом встановлення глушки та номерної пломби на опуску. ОСОБА_1 розяснено порядок проведення заміни обладнання та нарахування споживання природного газу на рівні планового місячного обєму споживання у звязку з неотриманням показань лічильника. Зазначено, що у грудні 2017 року обсяг споживання природного газу, відображений по особовому рахунку, був приведений у відповідність до показань лічильника газу 4380 куб.м., повідомлених до контакт-центру станом на 22 грудня 2017 року.

З розрахунку по особовому рахунку ОСОБА_1 від 03 квітня 2018 року вбачається, що з червня 2017 року нею продовжує споживатись природний газ, станом на березень 2018 року заборгованість складає 58,34 грн.

Згідно частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 4 розділу 2 глави І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2492, оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов'язків, передбачених законодавством.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу 7 глави VІ Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадках, передбачених законодавством.

При припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Згідно пункту 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; перевитрат добової норми (узгодженого договором графіка нерівномірної подачі природного газу) та/або місячного підтвердженого обсягу природного газу; розірвання договору постачання природного газу; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування; настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу" та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання.

Пунктами 1.1, 1.2. Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15 травня 2015 року №285 передбачено, що вони поширюються на всіх субєктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких повязана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням (далі - будівництво), експлуатацією систем газопостачання (далі - експлуатація), а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах.

Ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 МПа, а саме: газопроводи та газове обладнання промислових і сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків.

Згідно пункту 5.7. Правил, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Відповідно до пункту 5.5. Правил, заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства субєктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації.

Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира позивача газифікована у 2000 році відповідно до розробленого Дергачівською філією Відкритим акціонерним товариством «Харківгаз» проекту, яким передбачалось встановлення опалювального приладу КСТ-16 з АПОК.

Проте, 01 червня 2017 року при перевірці газового обладнання споживача ОСОБА_1 виявлено наявність газового опалювального приладу КС-Г 7,5 (потужність 7,5 кВт).

Встановлений газовий опалювальний прилад КС-Г 7,5 російського виробництва, не сертифікований на території України, сертифікат відповідності має строк дії до 01 вересня 2005 року.

Матеріали справи свідчать про те, що документи, що підтверджували б проведення заміни опалювального приладу за вказаною адресою у 2005 році працівниками товариства, в архіві підприємства та відповідні зміни в базі даних відсутні.

В суді апеляційної інстанції представник Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» пояснив, що використання не сертифікованого опалювального приладу може привести до негативних наслідків - до вибуху.

Споживач у разі необхідності заміни власного газового обладнання повинен був звернутися до субєкта господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, з заявою на розробку проектної документації з врахуванням максимальної витрати лічильника газу та максимальної витрати газоспоживаючого обладнання і здати екземпляр до архіву газорозподільного підприємства.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо звернення до відповідача з приводу заміни газового обладнання.

В суді апеляційної інстанції сторони підтвердили, що з заявою щодо заміни опалювального приладу до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» ОСОБА_1 не зверталася.

Аналізуючи наведене, слід зазначити, що працівники Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» під час відключення газоспоживаючих приладів у квартирі позивача, діяли правомірно.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом застосовані норми права, що не діяли в спірний період, є безпідставними, оскільки відключення газового обладнання відбулось у 2017 році і судом правильно застосовано норми матеріального права, чинні на цей час.

Посилання апелянта на те, що підстави для застосування Правил безпеки систем газопостачання відсутні, оскільки вона є фізичною особою споживачем, є необґрунтованими, оскільки ці Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом, зокрема, газопроводів та газового обладнання житлових будинків, визначають підстави відключення від системи газопостачання обладнання житлових будинків та порядок заміни газового обладнання, отже їх норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Пункт 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу не виключає застосування Правил про безпеку постачання природного газу до захищених споживачів та передбачає припинення постачання природного газу у разі настання заходів, передбачених Правилами про безпеку постачання природного газу, що діють відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про ринок природного газу", а саме заходів, які є обовязковими до вжиття субєктами ринку природного газу (крім споживачів) для забезпечення безпеки постачання природного газу захищеним споживачам, та поширюються на споживачів, що не є захищеними відповідно до зазначених Правил.

У цьому пункті міститься пряма вказівка на те, що газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Правилами безпеки систем газопостачання.

Доводи скарги щодо того, що відповідач тривалий час визнавав заміну опалювального приладу; що у складених у 2000 році актах відсутня інформація щодо наявності у позивача котла КСТ-16, що підтверджується ситуаційним планом; що специфікація не має відношення до проектної документації, складена без участі позивача та у ній рукою дописано найменування опалювального приладу, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи квартира позивача газифікована у 2000 році відповідно до проектної документації, у якій зазначено опалювального прилад КСТ-16 з АПОК, а не КСТ 7,5. При цьому позивач не заперечує той факт, що вказаний прилад був замінений, проте не надала доказів того, що його заміна здійснювалась з дотриманням норм законодавства.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що суд не вивчав зміст договору №7 від 10 березня 2017 року та необґрунтовано послався на норму щодо недійсності правочину, судова колегія не приймає до уваги, оскільки у матеріалах справи відсутній зазначений договір та у рішенні суду не міститься посилання на статтю 215 ЦК України.

Таким чином, доводи скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді П.В.Кісь

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.