1Справа № 335/9933/17 2/335/229/2018
15 травня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Рибалко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Мереуци М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в обґрунтуванні позову зазначив наступне.
11 вересня 2016 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.09.2016 р. серії І-ЖС №367758. Після її смерті відкрилась спадщина, на 1/2 частину квартири № АДРЕСА_1, яку померла заповіла за заповітом позивачу, який є сином померлої - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.06.2017 р. зареєстрованого в реєстрі № 449, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського округу ОСОБА_4
У померлої ОСОБА_3 на час смерті, за її адресою була зареєстрована непрацездатна донька ОСОБА_2 (сестра позивача), ІНФОРМАЦІЯ_2, яка фактично там не проживає, але у звязку з реєстрацією - має обовязкову долю на спадщину, яка становить 1/4 частину від всього спадкового майна, що є 1/8 частиною від квартири № АДРЕСА_1.
Однак відповідач - ОСОБА_2, більше десяти років за вказаною адресою не проживає у звязку з виїздом за кордон, що в свою чергу свідчить про те, що вона не прийняла спадщину та не має обовязкову долю на спадщину.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 07.06.2017 р„ ОСОБА_1О відповідно до свідоцтва про право на спадщину належить 3/8 частини на квартиру № АДРЕСА_1, а 1/8 частина залишається не прийнятою та не оформленою (3/8 +1/8 = 1/2 - вся спадщина).
Отже, згідно Свідоцтва про право на спадщину від 06.06.2017 р., ОСОБА_1 успадкував 3/4 частини спадкового майна (3/4 від 1/2 частини квартири), а 1/4 частина спадкового майна (1/8 частина квартири) - залишилась не прийнятою та не оформленою у звязку з реєстрацією в квартирі відповідача.
Посилаючись на те, що позивач - ОСОБА_1 - фактично прийняв всю спадщину, а відповідачка, яка зареєстрована в квартирі, що є спадковим майном - не має права на обовязкову частину у спадковому майні, позивач просить визнати за ним право на спадщину від померлої ОСОБА_3, яка померла 11.09.2016 року) в розмірі 1/4 частини спадкового майна, що складається з 1/2 частини квартири №АДРЕСА_2.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач в судове засідання не зявилася, письмових заперечень суду щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 11.09.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЖС №367758, яке видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис №6294.
Згідно заповіту від 25.01.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_3 все належне їй на час смерті майно заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Спадкодавцю ОСОБА_3 належала Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності №3007, що видано Закритим акціонерним товариством «Запоріжбуд» від 19.12.2000 року.
На час смерті 11.09.2016 року ОСОБА_3 разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 була зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є донькою померлої, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.04.2017 року.
Згідно свідоцтва про право на спадщину від 06.06.2017 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частку спадкового майна (1/2 квартири) квартири за адресою: АДРЕСА_3. Свідоцтво право на спадщину за законом на ј частку вищевказаного спадкового майна не видано.
Відповідно до ст. 1222,1223 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем за заповітом.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захистом цивільних прав та інтересів є визнання права.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно методичних рекомендацій, які затверджені Рішенням Методичної ради з питань нотаріату при Головному управлінні юстиції у Київській області Протокол №2 від 01.03.2012 вказано: "Якщо спадкоємець, який має право на обов'язкову частку у спадщині, не прийме спадкове майно у встановлений законом строк чи відмовиться від спадщини, майно успадковується спадкоємцями за заповітом."
Відповідно до ч.1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, відповідач не прийняла спадкове майно у встановлений законом строк, свідоцтво право на спадщину за законом на 1/4 частку спадкового майна , а саме 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_3, не видано, у зв'язку із чим права позивача підлягають захисту.
Суд рахує, що позивач просить визнати за ним право власності на 1/4 частини спадкового майна, що складається з 1/2 частини квартири №АДРЕСА_2, однак 1/4 частина спадкового майна складає 1/8 частину квартири, у звязку з чим, позов підлягає частковому задоволенню.
Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13, 141 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 11.09.2016 року, на 1/8 частину квартири за адресою: АДРЕСА_3.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.І.Рибалко