справа № 278/307/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 6 листопада 1999 року Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач позов не визнав.

Заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

З позовної заяви убачається, що шлюб між сторонами фактично розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються. Від даного шлюбу сторони мають одну спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 СК України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).

Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимоги про розірвання шлюбу, адже, як встановлено у ході розгляду справи, шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Водночас, суд залишає без задоволення вимогу позивача про стягнення на її користь з відповідача 400,00 гривень витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.

За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В свою чергу, позивачем надано суду документи, яких, на думку суду, не достатньо для підтвердження факту понесення нею витрат на правову допомогу, зокрема і у заявленому розмірі.

Також, не підлягає до задоволення вимога про залишення спільної дитини сторін на вихованні позивача, адже останній станом на день розгляду справи є повних 18 років і місце проживання відповідно до норм чинного законодавства вона може обирати сама.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору у сумі 704,80 гривні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 6 листопада 1999 року Глибочицькою сільською радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 17, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, розірвати.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 гривні.

Складення повного рішення відповідає даті його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян