Справа № 486/444/18
Провадження № 2/486/347/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

секретар - Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 5 будинку № 16 по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 1983 році вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Під час шлюбу ними було придбано квартиру № АДРЕСА_1. 29 січня 2002 року ОСОБА_2 подарував їй належну йому частку зазначеної квартири. 26 березня 2005 року шлюб між ними було розірвано та у травні цього ж року він зібрав усі свої речі та виїхав з квартири. Оскільки відповідач в квартирі не проживає з 2005 року, а всі витрати з утримання квартири та сплати комунальних платежів вона несе самостійно, просила суд визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився. 14 травня 2018 року на адресу суду надійшла заява від відповідача в якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй заяві від 14 травня 2018 року також просив суд розглянути справу без його участі.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

З досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 травня 2005 року (а.с. 9).

Відповідно до договору дарування від 29.01.2002 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 квартиру № АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Технічний паспорт на квартиру № АДРЕСА_3, яка зареєстрована Южноукраїнським БТІ, виданий на імя її власника ОСОБА_1 (а.с. 10 - 11).

З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 01.02.2018 року вбачається, що в квартирі № АДРЕСА_3, зареєстровані ОСОБА_1 - квартиронаймач; ОСОБА_2 - чоловік; ОСОБА_4 - дочка; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_6 - мати (а.с. 8).

Згідно актів про не проживання складених 22 лютого 2018 року та 22 березня 2018 року комісією КП ЖЕО в присутності свідків, відповідач ОСОБА_2, в квартирі № АДРЕСА_3, не проживає з 2005 року (а.с. 6, 7).

ІV. Оцінка суду

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № АДРЕСА_3.

Згідно положень ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного Кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Зі змісту ст.ст. 386, 391 ЦК України слідує, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає понад один рік, що підтверджується актами про не проживання 22 лютого 2018 року та 22 березня 2018 року.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 в квартирі № АДРЕСА_3, яка належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, не проживає з 2005 року, суд вважає, що він втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 141 ,258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 5 в будинку № 16 по вулиці Дружби народів в місті Южноукраїнську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_7