Справа № 369/5107/18
Провадження №2-др/369/28/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Дубас Т.В.,

при секретарі судового засідання Ріпка Л.Ю.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, повязаних з професійною правничою допомогою у справі за позовною заявоюОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» про стягнення заборгованості відмовлено, у задоволенні зустрічного позову зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовлено.

28 вересня 2018 року до суду надійшла заява відповідача за первісним позовом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «БК «Талан-Буд» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що Відповідачем за первісним позовом укладено Договір про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року з Адвокатським обєднанням «КПД Консалтинг». Відповідно до пункту 1 Договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року Виконавець зобовязується надати Клієнту консультації з українського права щодо певних питань та/або здійснювати правовий супровід діяльності Клієнта (разом та окремо надалі - «Послуги»), а Клієнт зобовязується прийняти Послуги та оплатити надані Послуги. Згідно з пунктом 2. договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року обсяг Послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться у окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується Сторонами. Усі майбутні замовлення Клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього Договору та складатимуть невідємну його частину. На виконання вищевказаних пунктів договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року, 07 червня 2018 року сторони підписали заявку на надання юридичних послуг №1 до Договору про надання юридичних послуг від 07 червня 2018 року.

07.06.2018 року ТОВ «БК «ТАЛАН-БУД» сплатило на рахунок Адвокатського обєднання «КПД Консалтинг» 20 000, 00 грн , що підтверджується випискою з рахунку Адвокатського обєднання «КПД Консалтинг» від 24 вересня 2018 року та квитанцією № 24029499-1 від 24 вересня 2018 року.

Тому просив суд стягнути з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заяви, просив суд задовольнити заяву у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заперечував проти заяви. Надав суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України. Зауважив, що відповідно до п.3 Договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року укладеного між АО «КПД Консалтинг» та ТОВ «БК «Талан-Буд», після надання послуг згідно з відповідною заявкою на надання Послуг Виконавець направляє Клієнту акт про надані послуги. Сторони підписують акт про надані послуги, що підтверджує передачу та приймання Послуг. Таким чином, з урахуванням ч.2 ст.137 ЦПК України та п.3 п.3 Договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року укладеного між АО «КПД Консалтинг» та ТОВ «БК «ТАЛАН-БУД», Акт наданих послуг є єдиним документом обумовленим Сторонами, який підтверджує обсяг наданих послуг та факт їх надання клієнту. В свою чергу, Заявником не надано Акта наданих послуг, що свідчить про необгрунтованість заявлених до стягнення витрат на правову допомогу. Окрім того, згідно п.3.2 та п.3.3 Заявки на надання послуг до договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року, 50% вартості послуг (20 000 грн.) Клієнт зобовязується сплатити протягом 5 календарних днів з дати підписання цієї заявки, тобто до 14.06.2018 року. Решту вартості послуг (20 000 грн.) Клієнт зобовязується сплатити перед судовим засіданням по суті справи протягом 5 календарних днів з моменту отримання рахунку від Виконавця. Проте, як вбачається з наданих Заявником документів, кошти які нібито сплачені ТОВ «БК «ТАЛАН-БУД» для АО «КПД Консалтинг» за надані послуги в сумі 20 000 грн., сплачені лише 24.09.2018 року, тобто вже після прийняття рішення судом. Відповідно до п.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, зробивши заяву про надання доказів стосовно понесених витрат на правову допомогу, Заявник в судовому засіданні 20.09.2018 року, посилався на докази яких не існувало та не могло існувати, так як оплата здійснена лише 24.09.2018 року. Тому просив суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення понесених витрат на правничу допомогу за первісним позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача за первісним позовом у вказаній справі представляв адвокат ОСОБА_1 на підставі ордеру серія КС №361922 та договору про надання правничої (правової) допомоги №180208.

В України діяльність адвокатів врегульована Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Частиною 3 статті 4 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому розмір гонорару визначається відповідно до Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України, визначено ухвалення рішення про судові витрати.

Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009,п. 80 рішення у справі "ОСОБА_2 проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «БК «Талан-Буд» та Адвокатським обєднанням «КПД Консалтинг» укладено Договір про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року.

Відповідно до пункту 1 Договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року Виконавець зобовязується надати Клієнту консультації з українського права щодо певних питань та/або здійснювати правовий супровід діяльності Клієнта (разом та окремо надалі - «Послуги»), а Клієнт зобовязується прийняти Послуги та оплатити надані Послуги. Згідно з пунктом 2. договору про надання юридичних послуг від 07.06.2018 року обсяг Послуг, розмір винагороди та строки кожного доручення з окремих питань викладатимуться у окремому документі (заявка на надання послуг), що підписується Сторонами. Усі майбутні замовлення Клієнта повинні бути описані в окремих заявках на надання послуг, які включатимуть положення цього Договору та складатимуть невідємну його частину.

В свою чергу, Заявником не надано до суду Акту наданих послуг, що свідчить про необгрунтованість заявлених до стягнення витрат на правову допомогу.

Оскільки рішення суду у справі ухвалено 20 вересня 2018 року, останнім днем подачі доказів на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, з урахуванням вимог статей 122-124 ЦПК України є 25 вересня 2018 року, проте відповідні докази у зазначений строк відповідачем за первісним позовом подано не було, із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку сторона до суду не зверталась.

Крім того, відповідно до пункту 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» N10 від 17 жовтня 2014 року, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні, оскільки докази на підтвердження вимог про стягнення витрат на правову допомогу у вище зазначеній справі не були надані суду у встановленому законом порядку, а поважності причин неподання таких доказів відповідачем не наведено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України про відмову в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «ТАЛАН-БУД» до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.