Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.18 р.

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення заборгованості по вихідній допомозі, оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 22216,07 грн., оплату перших пяти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця у розмірі 1029,52 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.07.2017 по 23.05.2018 у розмірі 76645,89 грн., обґрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що під час визначення розміру середнього заробітку необхідно взяти до уваги розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини при яких встановлено наявність заборгованості. На даний час керівництво шахти Новодружеська вживає заходи щодо збільшення обсягів видобутку вугілля. Ці заходи призведуть до збільшення надходжень грошових коштів від реалізації вугільної продукції. Планується виділення коштів в частині державної підтримки на покриття витрат із собівартості готової вугільної продукції. В результаті цього заборгованість по заробітній платі буде погашена. Вважає, що вина власника або уповноваженого ним органу щодо строків розрахунку при звільненні не доведена у передбаченому законом порядку і не встановлена рішенням суду.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Наказом від 28.07.2017 р. позивач був звільнений за ст. 38 КЗпП України, у звязку з виходом на пенсію з виплатою допомоги.

Відповідачем при звільненні позивача не було проведено розрахунок в день звільнення, що підтверджено довідкою № 144 від 10.05.2018 р. (а.с.9). Заборгованість з вихідної допомоги у звязку з виходом на пенсію склала 22216,07 грн. та заборгованість по першим пяти дням тимчасової непрацездатності за рахунок роботодавця склала 1029,52 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога… внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку…

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Відповідно довідки № 143 від 10.05.2018 р. середньоденна заробітна плата позивача за календарний день дорівнює 459,97 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячне число робочих днів склало 41/2=20,5 (а.с.10).

Час затримки розрахунку з 29 липня 2017 р. по 23 травня 2018 р. включно складає 9 місяців 24 дні, тобто заробітна плата за час затримки розрахунку визначається за 8 місяців 9Х20,5Х 459,97 грн.=84864,47 грн. і пропорційно кількості за 3 календарних дні у липні 2017 р./31 календарних днів у липні місяці Х 20,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 459,97 грн. = 912,52 грн.; і пропорційно кількості за 23 календарних дні у травні 2018 р./31 кількість днів у травні місяці Х 20,5 середньомісячна кількість робочих днів Х 459,97 грн. = 6996 грн.

Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 84864,47 грн. + 912,52 грн. + 6996 грн. = 92772,99 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позову у межах заявлених позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку згідно ст.13 ч.1 ЦПК України, надані докази є достатніми та переконливими.

Судовий збір в розмірі 998,91 грн. у звязку із задоволенням позову підлягає, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Луганська обл., м. Новодружеськ, вул. Будьонного, буд. 88 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», код 26349208, яке розташоване за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1 про стягнення заборгованості по вихідній допомозі, оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» заборгованість по вихідній допомозі у розмірі 22216 (двадцять дві тисячі двісті шістнадцять) грн. 07 коп., заборгованість по першим пяти дням тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця 1029 (одна тисяча двадцять девять) грн. 52 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 липня 2017 р. по 23 травня 2018 р. у розмірі 76645 (сімдесят шість тисяч шістсот сорок пять) грн.89 коп. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» судовий збір в розмірі 998 (девятсот девяносто вісім) грн. 91 коп. на користь держави за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, код за , банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ 22030200, рахунок 001, МФО 899998.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: