Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2704/16-ц
Провадження № 4-с/480/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Довженко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця, в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області зі скаргою, з урахуванням заяви про уточнення вимог скарги, на неправомірні дії державного виконавця в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, у якій просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС

м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_3 щодо неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та

направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження

рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо грубого порушення вимоги ст. 52 Закону України Про виконавче провадження (що діяв на час прийняття рішення) в частині черговості звернення стягнення на майно боржника;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо направлення до ДП СЕТАМ заявку на реалізацію нерухомого майна, ще належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: нежитлове приміщення за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська. 47/4 в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального ВДВС

м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_3 щодо складання ОСОБА_4 про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 ВП № 51281147;

- визнати неправомірними та скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2016 ВП № 51281147; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2016 ВП № 51281147; акт опису та арешту майна від 13.06.2016 ВП № 51281147; постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчому провадженні від 15.06.2016 ВП № 51281147; звіт ТОВ Оціночна компанія Аспект від 25.07.2016 про вартість нежитлового об'єкта, розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4; акт про реалізацію предмета іпотеки від 02.11. 2016 ВП № 51281147.

В обґрунтування вимог поданої скарги заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження № 51281147, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області на підставі заочного рішення від 19.11.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп.

Державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області під час примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа грубо порушено вимоги Закону України Про виконавче провадження, а саме: в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази повноважень представника ОСОБА_5 на подання заяви про відкриття виконавчого провадження в інтересах ПАТ Банк Фінанси та Кредит.

Згідно з виконавчим документом, стягувачем - є ПАТ Банк Фінанси та Кредит при цьому, в матеріалах виконавчого провадження наявна заява про відкриття виконавчого провадження від 31-05-2016 від представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк Фінанси та Кредит за довіреністю ОСОБА_5

Ксерокопія довіреності від 18.12.2015 за № 3-243110/24516, що міститься в матеріалах виконавчого провадження підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів ОСОБА_6

Проте, державним виконавцем не перевірено, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази повноважень ОСОБА_6 на підписання такої довіреності та надання повноважень іншим третім особам на представництво інтересів ПАТ Банк Фінанси та Кредит. Зокрема, відсутня належним чином засвідчена копія рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015, якою призначено ОСОБА_6, а також відсутні докази повноважень ОСОБА_6 на виконання повноважень керівника ПАТ Банк Фінанси та Кредит та видачу довіреностей третім особам. Вищезазначена ксерокопія довіреності від 18.12.2015 не засвідчена належним чином.

Ксерокопія довіреності, що міститься в матеріалах справи не засвідчена належним чином, оскільки на ксерокопії відсутній відбиток печатки юридичної особи, яка відтворює найменування організації, яка її видала, а також відсутня відмітка про місцезнаходження оригіналу цього документу, крім цього, відсутня відмітка Згідно з оригіналом та назва посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

За таких обставин ксерокопія довіреності, що не засвідчена належним чином, не може засвідчити факт надання ПАТ Банк Фінанси та Кредит повноважень щодо підпису заяви про відкриття виконавчого провадження і не може бути належним доказом повноважень представника.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику надано строк для самостійного виконання рішення - до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, останнім днем для самостійного виконання рішення є 09.06.2013 (тобто 02.06.2016 + 7 днів, до 10.06.2017).

Проте, державний виконавець, 09.06.2016, в строк для самостійного виконання рішення, виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У матеріалах виконавчого провадження відсутні підтвердження належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження щодо нього.

Постанова про відкриття виконавчого провадження не направлялась боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім цього, ОСОБА_1 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з відомостями, які містяться в паспорті ОСОБА_1, його адреса реєстрації та постійного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо: розшуку коштів боржника та рахунків відкритих в банківських установах та звернення стягнення на ці кошти; розшук, арешт та вилучення рухомого майна за місцем проживання-боржника; розшук, арешт та вилучення транспортних засобів що належать боржнику на праві власності.

13.06.2016 державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, згідно з яким накладено арешт на нерухоме майно предмет іпотеки, та в подальшому його реалізовано, що є порушеннями вимог Закону України Про виконавче провадження, (що діяв на час прийняття рішення) щодо черговості звернення стягнення на майно боржника.

Державним виконавцем складено акт опису та арешту майна від 13.06.2016, згідно з яким накладено арешт на нерухоме майно без зазначення його головної ідентифікуючої ознаки, а саме - адреси. В акті лише зазначено технічні характеристики невідомого об'єкта, проте неможливо зрозуміти, що саме було описано та арештовано.

15.06.2016 державним виконавцем призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчому провадженні ТОВ АСПЕКТ, яке 27.07.2016 надало висновок про оцінку майна, а саме: нерухоме майно, за адресою: вул. Веселинівська, 47/4, м. Миколаїв, яке належить на праві власності ОСОБА_1

Проте, неможливо зрозуміти звідки експерт взяв адресу майна боржника, та на якій підставі здійснив експертний висновок про вартість майна ОСОБА_7, оскільки ні в акті опису та арешту майна від 13.06.2016, ні в постанові про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 15.06.2016 не зазначено адресу нерухомого майна, який повинен бути оцінений експертом.

Згідно з постановою, державним виконавцем призначено суб'єктом оціночної діяльності ТОВ АСПЕКТ. При цьому, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, юридична особа з таким найменуванням відсутня. В реєстрі міститься юридична особа з найменуванням ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ОЦІНОЧНА КОМПАНІЯ "АСПЕКТ", . Тобто, державним виконавцем призначено суб'єктом оціночної діяльності неіснуючу юридичну особу, а експертний висновок про вартість майна здійснено не належним суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

У зв'язку з чим, звіт ТОВ Оціночна компанія АСПЕКТ від 25.07.2016 про вартість нежитлового об'єкта, розташованого за адресою вул. Веселинівська, 47/4, м. Миколаїв, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Крім цього, заявник посилається на те, що звіт від 25.07.2016 про оцінку майна складений ТОВ Оціночна компанія АСПЕКТ не відповідає положенням Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 та Національного стандарту № 2 Оцінка нерухомого майна, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442.

Вартість майна значно занижена та не відповідає дійсній ринковій вартості описаного та арештованого майна, що порушує право боржника, як сторони виконавчого провадження.

19.08.2016 на адресу Центрального ВДВС було подано заперечення проти оцінки майна, при цьому рецензування проведено не було.

12.09.2016 Центральним ВДВС подано до заявку до ДП СЕТАМ на реалізацію нерухомого майна, що належить на праві власності боржнику, а саме: нежитлове приміщення за адресою: вул. Веселинівська, 47/4, м. Миколаїв, при цьому в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо арешту зазначеного вище нерухомого майна.

Також боржник вказував на те, що державним виконавцем протиправно складено акт 02.11.2016 про реалізацію предмета іпотеки, оскільки на примусовому виконанні в Центральному ВДВС відсутнє виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_1

Ухвалою суду від 29.03.2017 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_9 про забезпечення позову (скарги) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3, в межах виконавчого провадження № 51281147, - відмовлено.

Ухвалою суду від 06.12.2017 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою суду від 23.02.2018 у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, при цьому 30.10.2018 його представник ОСОБА_10 подав на адресу суду заяву, в якій підтримав скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі; розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи - Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явився; 08.11.2018 від Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності його представника, проти скарги заінтересована особа заперечує у повному обсязі.

Державний виконавець Кірток А. А., належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання,у судове засідання 08.11.2018 не з'явився. Раніше у судових засіданнях проти скарги заперечував, просив відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого:

02.06.2016 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51281147) з виконання виконавчого листа № 490/5981/15-ц, виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору - 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп. (том І а. с. 87).

09.06.2016 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (том І а. с. 91).

Відповідно до ОСОБА_4 опису та арешту майна 13.06.2016 проведено опис та накладено арешт на майно боржника, зокрема нежитлове приміщення будівля цеху ЗБВ літ. Н-1, загальною площею 461,0 кв.м., будівля електроцеху літ. Ю1, загальною площею 242,9 кв.м., огорожа 16, ворота 26, покриття 1 (том І а. с. 92).

15.06.2016 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено ТОВ Аспект в особі оцінювача ОСОБА_11 експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні (том І а.с. 95).

25.07.2016 ТОВ Оціночна компанія Аспект надано письмовий звіт про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості описаного та арештованого державним виконавцем майна згідно з актом опису та арешту майна від 13.06.2016, зокрема нежитлового обєкту, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4 (том І а.с. 98-146).

29.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою від 19.08.2016 про незгоду з оцінкою майна (том І а.с. 149).

02.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою від 01.09.2016, в якій просив залишити без розгляду подану ним заяву від 19.08.2016 про рецензування звіту про визначення оціночної вартості належного йому майна, а саме: нежитлових приміщень будівля цеху загальною площею 461,0 кв.м., будівля електроцеху загальною площею 242,9 кв.м., огорожа, ворота, покриття за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4 (том І а.с. 150).

Згідно з висновком експерта № 137 від 29.05.2018 відповісти на питання: Чи виконано підписи в заяві від 19 серпня 2016 року та в заяві 01 вересня 2016 року у виконавчому провадженні № 51281147 однією особою? не виявилось можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині (том ІІ, а.с. 134-137).

12.09.2016 В.о. начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області за вих. № 01.0536102/23 направлено Миколаївській філії ДП Сетам документи для внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та здійснення реалізації на електронних торгах арештованого майна, на яке звернуто стягнення (том І а.с. 151, 152).

17-19.10.2016 відбулися торги під час реалізації вищезазначеного майна. Так, згідно з Протоколом № 205636 проведення електронних торгів, дата та час початку торгів 17.10.2016 09:00, дата та час завершення торгів 19.10.2016 22:00, переможцем електронних торгів стало ПП Премісес (том І а. с. 162, 163).

На підставі протоколу проведення електронних торгів № 205636 від 19.10.2016 старшим державним виконавцем Кірток Антоном Анатолійовичем 02.11.2016 складено акт про реалізацію предмета іпотеки про проведення електронних торгів (том І а. с. 177).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 28.10.2016 щодо ОСОБА_1, актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, дата державної реєстрації 10.09.2016, вид обтяження арешт нерухомого майна (том І а. с. 154-158).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта станом на 07.11.2016 щодо ОСОБА_1, у розділі ВІДОМОСТІ З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА ОСОБА_12 зазначено, що за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні (том І а. с. 167-170).

22.06.2017 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у якій зазначено, що до відділу надійшла ухвала Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 21.03.2017 про скасування заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області № 490/5981/15-ц від 19.11.2015 по справі за заявою ПАТ Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банк Фінанси та Кредит заборгованості станом на 10.06.2015 за кредитним договором № 83-08/МБ від 25.03.2008 в сумі 533306 грн. 56 коп., судового збору - 3654 грн. 00 коп., а всього 536960 грн. 56 коп., - закінчити; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення (том ІІ а.с. 40-41).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п. а) ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України (в редакції, що діяла на день звернення заявника до суду із скаргою 05.12.2016) скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Про дії державного виконавця, зокрема щодо неповідомлення про відкриття виконавчого провадження та не направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, порушення вимог ст. 52 Закону України Про виконавче провадження в частині черговості звернення стягнення на майно боржника, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно за адресою: м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4, а також про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, акту опису та арешту майна, постанови про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання у виконавчому провадженні, звіту ТОВ Аспект, заявнику було відомо з 19.08.2016, про що свідчить зава ОСОБА_1, в якій останній не погоджується з оцінкою майна, яка була подана до органу державної виконавчої служби 29.08.2016 і знаходиться в матеріалах виконавчого провадження (том І, а.с. 149), водночас зі скаргою на дії державного виконавця представник заявника звернувся до суду лише 05.12.2016, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 385 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення заявника до суду).

Відповідно до статті 385 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення заявника до суду) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 72 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення заявника до суду 05.12.2016) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ЦПК України (в редакції, що діяла на час звернення заявника до суду 05.12.2016) суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Наведені вище положення узгоджуються із положеннями ЦПК України, які діють на день винесення даного рішення, а саме, згідно з положеннями ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на те, що процесуальний строк для подання скарги на дії державного виконавця заявником було пропущено, при цьому заяви про поновлення пропущеного строку заявником до суду не подано, зазначену скаргу заявника на дії державного виконавця в цій частині, належить залишити без розгляду.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо направлення до ДП Сетам заявки на реалізацію нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4 та складання акту про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016, а також визнання неправомірним та скасування ОСОБА_4 про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016, то суд вважає, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, при цьому суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Статтею 10 Закону передбачені заходи примусового виконання рішень. Так, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 61 Закону реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна.

Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Згідно з розділом ІІ. Передача майна на реалізацію Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів,затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2015 № 2710/05 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 ЗаконуУкраїни Про виконавче провадження.

Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби; номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень; повне найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - для фізичних осіб - платників податків або номер і серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 9 розділу ІІІ цього Порядку); наявність згоди стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у відповідних випадках); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна (згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): 1) копією виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідкою державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; 2) копією акта опису й арешту майна; 3) копіями документів, що характеризують майно, та копіями правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном; 4) копіями документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (акт визначення вартості майна або звіт про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»); 5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідкою про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копією повідомлення керівному органу підприємства про накладення арешту на майно такого боржника; 6) у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду; 7) копією акта приймання-передавання майна на зберігання Організатору (за наявності) або копією акта опису майна, якщо майно передається на зберігання боржнику, членам його сімї або іншим особам; 8) письмовою згодою стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у разі наявності); 9) іншими необхідними документами, передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (зі змінами).

У разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення десятиденного строку для оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов'язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який не повинен перевищувати трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби.

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби, який передав майно на реалізацію, пронеобхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

31 березня 2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_13 звернувся до суду з позовом до Центрального ВДВС, ПП "Премісес", ОСОБА_4 та ОСОБА_14, в якому просив визнати за ним право власності на нежитловий об'єкт по вул. Веселинівська, 47/4 в м. Миколаєві; визнати недійсними та скасувати: протокол № 205636 від 19 жовтня 2016 року, складений ДП "Сетам", про проведення електронних торгів з продажу зазначеного нежитлового об'єкту, згідно якого переможцем торгів визнано ПП "Премісес"; акт про реалізацію предмета іпотеки від 02 листопада 2016 року ВП № 51281147, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС; Свідоцтво № 1407 від 09 листопада 2016 року про право власності на вказане нерухоме майно переможця торгів ПП "Премісес", та договір купівлі-продажу від 07 грудня 2016 року, укладений між ПП "Премісес" та покупцями ОСОБА_4 та ОСОБА_14

Позивач зазначав, що виконавче провадження, в межах якого здійснено примусову реалізацію належного йому нерухомого майна, проведено за виконавчим листом виданим на виконання заочного рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року по справі № 490/5981/15-ц за позовом ПАТ "Банк "Фінаси та Кредит" до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2017 року у справі № 490/2845/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 12 лютого 2018 року вказане рішення залишено без змін. У постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що судом не встановлено порушень нормативно визначених правил призначення та проведення електронних торгів та позивач на жодні такі порушення не посилався в обґрунтування позовних вимог.

Як встановлено, реалізація спірного нерухомого майна відбулася у примусовому порядку у звязку з невиконанням позивачем у добровільному порядку рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Отже вимога ОСОБА_1 про недійсність та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки від 02 листопада 2016 року ВП № 51281147, складеного державним виконавцем Центрального ВДВС вже була предметом розгляду в цивільній справі 490/2845/17, у задоволенні якої ОСОБА_1І було відмовлено. Крім цього судом не встановлено порушень нормативно визначених правил призначення та проведення електронних торгів (том ІІ а.с. 165-167).

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця та іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, і права заявника не були порушені, а тому вважає скаргу в цій частині необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 126, ч. 1 ст. 260, ст. ст. 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, в частині вимог про:

- визнання неправомірними дій державноговиконавця Центрального ВДВС

м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_3 щодо неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та

направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження

рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо грубого порушення вимоги ст. 52 Закону України Про виконавче провадження (що діяв на час прийняття рішення) в частині черговості звернення стягнення на майно боржника;

- визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська. 47/4 в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, з примусового виконання виконавчого листа по справі № 490/5981/15-ц, виданого 10.03.2016 Миколаївським районним судом Миколаївської області;

- визнання неправомірними та скасування: постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2016 ВП № 51281147; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.06.2016 ВП № 51281147; акту опису та арешту майна від 13.06.2016 ВП № 51281147; постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у виконавчому провадженні від 15.06.2016 ВП № 51281147; звіту ТОВ Оціночна компанія Аспект від 25.07.2016 про вартість нежитлового об'єкта, розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4, залишити без розгляду.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, в межах виконавчого провадження ВП № 51281147, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит, в частині вимог про:

- визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо направлення до ДП СЕТАМ заявки на реалізацію нерухомого майна, ще належить на праві власності ОСОБА_1, а саме: нежитлове приміщення за адресою м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 47/4;

- визнання неправомірними дій державного виконавця Центрального ВДВС

м. Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_3 щодо складання ОСОБА_14 про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 ВП № 51281147;

- визнання неправомірним та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 ВП № 51281147, відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК Україниухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова

08.11.2018