Справа № 661/2956/18
Провадження № 2/661/999/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 грудня 2018 року м. Нова Каховка
Новокаховського міського суду Херсонської області
Суддя Ведяшкіна Ю.В.
секретар судового засідання Бірючова О.В.
у цивільній справі № 661/2956/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1, звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 09 вересня 2017 року за реєстровим №8591 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості в розмірі 132649,29 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
13 серпня 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
13 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивачка не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в установленні судом строки відзиву на позовну заяву не подав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді цивільної справи, що відповідає вимогам ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2011 року ОСОБА_1 заповнено та підписано Анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПиватБанку, відповідно до якої банком надано кредит, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5% на місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.
01 серпня 2016 року ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18 квітня 2011 року в сумі 47 164,59 грн. залишено без розгляду.
09 вересня 2017 року, за заявою стягувача, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8591, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість кредитним договором б/н від 18 квітня 2011 року в розмірі 132 649 грн.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до правовій позиції Верховного Суду України викладеної у Постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, який враховується судом відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні не оспорював заявлені проти нього позовні вимогою, крім того не надав до суду доказів існування договірних відносин між ним та позивачем, при цьому Анкету-заяву, суд не приймає як належний доказ укладання сторонами кредитного договору, оскільки в ній відсутні умови та правил надання такого кредиту, крім того за наявністю спору між сторонами про розмір заборгованості зазначеній у виконавчому написі про який позивачка вказувала під час розгляду позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до неї та під час розгляду зазначеної справи у суді, тому суд вважає, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис з порушенням вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим визнає його таким, що не підлягає виконанню, задовольнивши позовну заяву в цій частині.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп..
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Приватбанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Виконавчий напис, вчинений 09 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за №8591, відповідно до якого запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 132 649, 29 грн. з ОСОБА_1, які є боргом за Кредитним договором б/н від 18 квітня 2011 року. укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» визнати таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Копію заочного рішення суду направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міським судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Судове рішення складено 20 грудня 2018 року.
Суддя Ю. В. Ведяшкіна