Справа № 333/4579/18
Провадження №2/333/2415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період часу з 11.10.2013 року по 09.08.2017 року він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання сторони у справі набули майно - квартиру та автомобіль. 08.08.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ майна, набутого за час спільного проживання, відповідно до змісту якого позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а у власність ОСОБА_2 переходить транспортний засіб «DAEWOO MATIZ». Крім того, на підставі п. 16 зазначеного договору ОСОБА_2 зобов'язалась у термін до 08.12.2017 року знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. На час звернення до суду відповідач у справі вимоги пункту 16 договору не виконала, посилаючись на зайнятість та відсутність часу для вирішення цього питання. ОСОБА_2 з липня 2017 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1. Реєстрація ОСОБА_2 порушує права позивача на користування та розпорядження власністю. З цих підстав, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

Позивач в підготовче засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з'явилась, про дату, час та місце проведення засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд, керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25.06.2015 року, який зареєстрований в реєстрі за №6745 (а.с.9-12) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2015 року №39671995 (а.с.13).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2). З матеріалів справи слідує, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.2013 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області 16.02.1999 року на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 4). 09.08.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5, актовий запис № 97 (а.с. 8). 08.08.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ майна, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2002 (а.с. 5-6). Пунктом 5 зазначеного вище Договору визначено, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі сторонами було набуто у спільну сумісну власність подружжя наступне майно: квартира АДРЕСА_1, придбана на ім'я ОСОБА_1; автомобіль марки DAEWOO, моделі MATIZ, тип транспортного засобу - загальний легковий комбі - В, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1, набутий на ім'я ОСОБА_1. Відповідно до п. 7 Договору, цим договором сторони визначили наступний порядок розподілу спільної сумісної власності подружжя: квартира АДРЕСА_1, придбана на ім'я ОСОБА_1, відтепер є особистою приватною власністю гр. ОСОБА_1. Подальше володіння, розпорядження та користування нею здійснюється гр. ОСОБА_1 самостійно, на власний розсуд і не потребує додаткової згоди гр. ОСОБА_2 (п.п. 7.1 Договору); автомобіль марки DAEWOO, моделі MATIZ, тип транспортного засобу - загальний легковий комбі - В, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1. Подальше володіння, розпорядження і користування ним здійснюється гр. ОСОБА_2 самостійно, на власний розсуд і не потребує додаткової згоди гр. ОСОБА_1. Згідно з п. 16 Договору, гр. ОСОБА_2 забов'язується знятись з реєстраційного обліку з вищевказаної адреси в строк до 08.12.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зобов'язання, викладені в п. 16 договору про поділ майна подружжя від 08.08.2017 року, не виконала, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, не знялась, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.09.2018 року №01-17/02/5678 (а.с. 18). Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідач у справі з липня 2017 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1, доказів протилежного матеріали справи № 333/4579/18 не містять та вказана обставина визнана ОСОБА_2, що підтверджується заявою від 25.10.2018 року, яка надійшла на адресу суду 19.10.2018 року (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК Української РСР, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 є власником спірної квартири, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням з 08.08.2017 року є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. судом покладається на відповідача. Керуючись ст.ст. 141, 257, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, з дати її вибуття - 08.08.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова