Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 638/15265/14-ц

провадження № 61-12660св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року у складі судді Омельченко К. О. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Бездітко В. М., Коваленко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовну заяву мотивовано тим, що з 08 жовтня 1994 року до 07 липня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

У шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що відповідач ухиляється від утримування дитини, забезпечення його інтересів та потреб, необхідного та достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального рівня розвитку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати у розмірі 4 000 грн щомісяця починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 000 грн починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць.

25 листопада 2015 року ОСОБА_2, не погоджуючись із заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року, звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 січня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року скасовано.

У лютому 2016 року, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 6 000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на дитину в розмірі 2 000 грн щомісяця.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_3, а тому з урахуванням потреб позивача на її користь на підставі частини 3 статті 181 СК України слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції, врахувавши рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на час навчання задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період навчання починаючи з 10 вересня 2014 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Висновки суду першої інстанції узгоджуються з фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що позивач уточнювала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 6 000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на дитину в розмірі 2 000 грн щомісяця. Крім того, відповідно до частини другої статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатною особою, тому зобов'язаний сплачувати аліменти не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів призначено до судового розгляду.

06 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що з 08 жовтня 1994 року до 07 липня 2014 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, у якому у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до податкової декларації та довідки про доходи за 2015 рік дохід ОСОБА_2 становив 15 440 грн за рік (а. с. 164-166).

Згідно з довідкою про доходи за період з 01 до 31 січня 2016 рік дохід ОСОБА_2 становив 1 400 грн (а. с. 167).

Відповідно до довідки про доходи від 03 листопада 2016 року за період з 01 до 31 жовтня 2016 рік дохід ОСОБА_2 становив 15 000 грн (а. с. 203).

Відповідно до договору від 01 вересня 2014 року № 74/2-14 ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій економічно-правовій школі I-III ступеня, вартість навчання становить 1 800 грн на місяць, за яке сплачує відповідач (а. с. 169, 170).

Згідно з інформацією Державної фіскальної служби України від 22 липня 2016 року наданою судді Дзержинського районного суду м. Харкова, ОСОБА_2 знаходиться на податковому обліку в Центральній об'єднаній державній податковій інспекції м. Харкова. Згідно з даними Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 задекларував доходи у розмірі 14 760 грн за 2014 рік та 15 440 грн за 2015 рік, які включаються до загального річного оподаткування доходу у вигляді заробітної плати; доходу отриманого фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, немає (а. с. 195).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на час навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання починаючи з 10 вересня 2014 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років (а. с. 160).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і статей 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - з 01 січня 2016 року - 1 455 грн, з 01 травня - 1 531 грн, з 01 грудня - 1 689 грн.

Частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року, частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Установивши, що відповідно до довідки про доходи за 2015 рік дохід ОСОБА_2 становив 15 440 грн за рік, згідно з довідкою про доходи за період з 01 до 31 січня 2016 рік дохід ОСОБА_2 становив 1 400 грн за місяць,суд дійшов правильного висновку про визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України в редакції Закону України від 03 липня 2018№ 2475-VIII, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги та зміну оскаржуваних судових рішень на підставі частини другої статті 182 СК України, із зазначенням мінімального розміру аліментів на одну дитину не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду першої та апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 10 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк