Справа №731/25/18
Провадження №2/731/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Савенка А.І.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2018 року до суду звернулося ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.11.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/tefrms/pages/70/), складає між ним та банком договір. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов і Правил надання банківських послуг. Проте в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатила, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим станом на 27 грудня 2017 року має заборгованість в сумі 12401 грн. 41 коп., з яких: 227,66 грн. заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 566,73 грн. штраф (процентна складова). Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 12401 грн. 41 коп., а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

Представник позивача за довіреністю в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, додатково пояснив що при укладанні договору ОСОБА_2 було видано кредитну карту, та встановлено кредитний ліміт 300 гривень. В подальшому, кредитний ліміт був зменшений до 240 грн. та згодом до 130 грн. Вказав, що розмір заборгованості складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, та штрафу. Пояснив, що при укладанні кредитного договору клієнт підписав анкету заяву про приєднання до банківських послуг, та отримав пластикову картку, якою користувався тривалий час. Вказав, що відповідно до розрахунку заборгованості клієнт використовував надані кредитні кошти, однак, вчасно сплачував запозичене. Згодом, як вбачається із розрахунку та виписки по картковому рахунку з 21.01.2015 року відповідачем були зняті кредитні кошти. На той час кредитний ліміт становив 300 грн. Пізніше, 24.03.2015 року заборгованість клієнта становила меншу суму, і кредитний ліміт був зменшений до 240 грн., а 03.07.2015 року кредитний ліміт зменшений до 130 гривень. Щодо встановленого розміру процентів повідомив, що банк відповідно до умов договору повідомляв клієнта про зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Відповідач в судовому засідання пояснив, що дійсно користувався послугами ОСОБА_1 ОСОБА_3 та оформляв картку, однак, при видачі картки не був поінформований, що на ній наявний кредитний ліміт, не знав його розмір, не був повідомлений про розмір відсоткової ставки за користування кредитом, оскільки не отримував памятки клієнта або довідки про тарифи банку. В подальшому, не отримував від банку протягом тривалого часу повідомлень про наявну заборгованість. Вказана картка використовувалась для того, щоб батьки переказували на неї грошові кошти. Згодом на початку 2015 року в нього вкрали гаманець, і він звернувся до банку із проханням заблокувати видану картку. Крім того, на обґрунтування своїх заперечень подав виписку із карткового рахунку, наполягаючи, що із розрахунків банку, кредитний ліміт встановлений в розмірі 130 грн. Подав письмову заяву про застосування до вимог позивача позовної давності. Вказав, що згоден сплатити лише фактичну суму заборгованості за кредитом 227,66 грн. нараховану банком, іншу частину позовних вимог не визнав в повному обсязі.

В судове засідання 24.05.2018 року представник позивача та відповідач не зявились, надавши заяви, про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, робить висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 19.11.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві (а.с. 6) підтвердив, що ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31), а також Тарифами ОСОБА_3 (а.с.7), які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ОСОБА_1 ОСОБА_3.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_3, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити (зменшити або збільшити).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/tefrms/pages/70/), складає між ним та банком договір. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4. Умов і Правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов і правил надання батьківських послуг, які є частиною договору, відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Умови надання кредиту викладені у витягу з ОСОБА_3 обслуговування кредитних карт «Універсальна». Так, по картці «Універсальна «Голд» пільговий період становив до 55 днів, базова % ставка в місяць 2,5%, з 01.04.2013 р. 2,3 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. 2,7%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. 3,5%. Обовязків щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. З 01.04.2014 р. 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Щорічна комісія за обслуговування 500 грн. З 01.06.2012 р. щомісячна комісія за обслуговування ( з 01.04.2013 р. членський внесок за участь в Голд Клубі 20 грн./міс. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та або процентів 0,233% від суми загальної заборгованості (за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; 0,233% від суми загальної заборгованості (за кожен день прострочення кредиту) +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 1000 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. (а.с. 7).

Як вбачається із довідки про видані картки (а.с.114) ОСОБА_2 на підставі укладено договору Б/Н, 19.11.2013 року була видана кредитна карта №542591 терміном дії до липня 2017 року та 09.12.2013 року кредитна картка №001883, термін дії якої до серпня 2017 року.

Аналізуючи надані сторонами виписки по рахунках (а.с. 65-72, 101-113) можливо дійти висновку, що кредитний ліміт було встановлено на кредитній картці за №001883, що була надана відповідачу. Крім того, відповідач прийняв умови банку та протягом значного періоду поповнював кредитну карту, знімав як власні кошти, так і користувався наданим кредитним лімітом. При цьому, вбачається, що відповідач користувався і сервісом «Приват 24», зокрема як для оплати послуг телекомунікаційного звязку так і для перерахунку коштів на інші карткові рахунки. Поповнення карткового рахунку здійснювалось через термінали самообслуговування, банкомати, з інших рахунків.

Аналізуючи наведене можливо дійти висновку, що між сторонами виникли спірні відносини під час укладання та виконання кредитного договору. Так зокрема, вони регулюються наступними нормами законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором.

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до позову, у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 27 грудня 2017 року заборгованість відповідача становить 12401 грн. 41 коп., з яких: 227,66 грн. заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 566,73 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Перевіряючи розрахунок в частині заборгованості за кредитом суд вважає, що сумі 227,66 є вірною, оскільки підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по картковим рахункам. Так, зокрема із виписки по рахунку №001883 вбачається, що відповідач 26.12.2014 року та 17.03.2015 року здійснював зняття готівки в банкоматах користуючись наданими банком кредитними коштами. Однак, 12.03.2015 р., двічі 18.03.2015 р., 10.06.2015 р., 14.06.2015 р. та 15.06.2015 р. здійснювались погашення заборгованості. Суд критично ставиться до заперечень відповідача в частині невідповідності цієї суми, сумі встановленого кредитного ліміту, оскільки кредитний ліміт був змінюваний.

Щодо нарахування процентів, зміни розміру процентної ставки по кредитному договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обовязків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

За п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 зобовязаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві (оголошення на сайті ОСОБА_3) надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking ОСОБА_1 здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

Згідно з п.1.1.1.91 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до ОСОБА_3 відноситься розмір винагороди за послуги ОСОБА_3. Згідно до п.1.1.1.17 Умов Винагорода ОСОБА_3 це сума зобовязань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених ОСОБА_3, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце).

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку а позичальник зобовязаний у разі незгоди із змінами Правил та/або тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити заборгованість.

Суд вказує, що виписка по картковому рахунку містить в собі інформацію про зміну розміру відсоткової ставки, і той факт, що відповідач користувався зокрема послугою «Приват 24», та взяв на себе зобовязання щомісячно ознайомлюватись із випискою по рахунку, дають підстави вважати, що зміна відсоткової ставки відбулась правомірно, і відповідач після ознайомлення не заявив про незгоду з такими умовами.

Отже, судом встановлено, що позивач зобовязання за договором щодо надання кредитного ліміту виконав повністю. У свою чергу відповідач своїх зобовязань за договором належним чином не виконав, не здійснив своєчасного погашення кредиту, не сплатив проценти за його користування.

При цьому суд критично ставиться до заперечень відповідача, щодо втрати кредитної картки, як причини невиконання своїх фінансових зобовязань.

Отже, позов в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає задоволенню в сумі 8207,02 грн.

Однак, суд вважає, що позов, не підлягає задоволенню в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за пеню та комісію, оскільки враховує правову позицію Верховного Суду України, а саме: постанову ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 - відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зважаючи на наведене, суд, аналізуючи підстави для застосування цивільно-правової відповідальності, щодо нарахування пені та штрафу по даному кредитному договору знаходить їх тотожними, а підстава для їх застосування порушення боржником строків виконання грошового зобовязання одним і тим же порушення. Тож, суд робить висновок про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені та комісії за несвоєчасне погашення заборгованості, і наголошує, що на засадах розумності та справедливості, з врахуванням обставин справи, вважає за можливе задовольнити позов лише в частині стягнення штрафу керуючись 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Отже, заборгованість відповідача станом на 27 грудня 2017 року, за кредитним договором б/н від 19.11.2013 року, становить 227,66 грн. заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 421,73 грн. 5% від суми заборгованості (227,66+8207,02*5/100).

Письмовою заявою від 02.05.2018 року відповідач ОСОБА_2 повідомив про необхідність відмови у задоволенні позову через звернення позивача із пропуском передбаченого ст.256 ЦК України строку звернення до суду (позовної давності).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

Оскільки за умовами договору погашення кредиту ОСОБА_2 мав здійснювати частинами до 25 числа кожного місяця наступного за звітним, то початок позовної давності для стягнення платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки, яким є серпень 2017 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 23 січня 2018 року. Відповідач скористався кредитними коштами, та допустив порушення своїх зобовязань у січні 2015 року, тобто лише з 25 січня 2015 року позивачу стало відомо про несплату чергового платежу, зважаючи на що скористався своїм правом на захист без пропуску строку позовної давності.

Більш того, підставою для переривання строку позовної давності є вчинення відповідачем дій, які свідчать про визнання боргу, а 12.03.2015 року, 18.03.2015 року, рахунок був поповнений через термінал самообслуговування і банкомат.

Зважаючи на наведене клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

При поданні позову до суду позивач сплатив 1762 гривень 00 копійок судового збору, про що засвідчує платіжне доручення (а.с. 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати слід покласти на відповідача пропорційно до задоволеного позову в сумі 1329,43 грн. (75,45 %).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), код. , заборгованість станом на 27 грудня 2017 року, за кредитним договором б/н від 19.11.2013 року, з якої 227,66 грн. заборгованість за кредитом; 8207,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 421,73 грн. 5% від суми заборгованості, а також 1329,43 грн. судового збору, а всього 10685 (десять тисяч шістсот вісімдесят пять) гривень 84 копійки.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко