Справа № 431/5378/18
Провадження № 2/431/1441/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Старобільська міська рада Луганської області, служба у справах дітей Старобільської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1Є та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи Старобільська міська рада Луганської області, служба у справах дітей Старобільської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

В обґрунтування заявлених вимог з урахуванням уточненого позову позивачі посилаються на те, що їм на праві власності належить будинок № 24 по вул. Кутузова в м. Старобільськ Луганської області. На даний час у вказаному домоволодінні зареєстрована - відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично з 01.07.2017 року в будинку не проживає. Вказані обставини перешкоджають їм у використанні житловим будинком. На підставі викладеного просять визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації у вказаному будинку.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, в своїх заявах просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи Старобільської міської ради Луганської області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності від 09.02.1988 року та копії технічного паспорту на житловий будинок, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками будинку № 24 по вул. Кутузова в м. Старобільськ Луганської області.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 03.09.2018 року, у будинку № 24 по вул. Кутузова в м. Старобільськ Луганської області зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично за вказаною адресою не мешкає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідача, суд зазначає наступне.

За змістом ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 33, 34, 36 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та положень ст. ст. 4, 13, 19, 78, 81 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (див. рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. the United Kingdom), заява № 66746/01, п. 82).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, також беручи до уваги відсутність відповідача в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

При вирішенні питання про визнання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного.

Оскільки опікун за рішенням суду ОСОБА_4 не заперечує проти зняття з реєстраційного обліку відповідача ОСОБА_3, дитина на даний час проживає в Російській Федерації, суд приходить до висновку про можливість позбавлення неповнолітньої ОСОБА_3 права користування вказаним житловим приміщенням.

За приписами ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивачів, які просили визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 78, 81, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 319,321,321,391,405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Старобільська міська рада Луганської області, служба у справах дітей Старобільської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації- задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Кутузова, 24.

Зобовязати Старобільську міську раду Луганської області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Кутузова, 24.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старобільський районний суд Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Воронкін