Номер провадження: 22-ц/785/5539/18
Номер справи місцевого суду: 495/2444/18
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Бєляєвої А.О.

імена (найменування) сторін:

скаржник - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3, ОСОБА_4

заінтересовані особи - відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк Ангеліна Володимирівна

стягував за виконавчим документом - ОСОБА_6

представник стягувача - ОСОБА_7

представник Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України - Сікорський Ярослав Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач за виконавчим документом - ОСОБА_6 за апеляційними скаргами ОСОБА_6, старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк Ангеліни Володимирівни, Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2018 року (суддяШевчук Ю.В.)

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, яка згодом була уточнена та остаточно подана на дії та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, стягувач за виконавчим документом - ОСОБА_6, посилаючись на те, що 28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментам.

Вказані дії вчиненні державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 при примусовому виконанні вимог виконавчого листа № 495/7266/14-ц від 06.11.2014 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області.

Оскаржуваним розрахунком заборгованості встановлена заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 у розмірі 1 003 623 грн. за період з 21 лютого 2015 року по лютий 2018 рік.

На підставі вказаного розрахунку заборгованості державним виконавцем 28 лютого 2018 року винесенні постанови про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, про встановлення обмеження у праві палювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Скаржник вважає, що розрахунок заборгованості встановлено державним виконавцем з грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» Сімейного Кодексу України, Цивільного кодексу України, Інструкції з організації примусового виконання рішень. Винесені на підставі розрахунку заборгованості постанови від 28 лютого 2018 року про вжиття заходів з примусового виконання рішення не ґрунтуються на існуючій та об'єктивній заборгованості боржника та разом із розрахунком заборгованості підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просив постанови про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, про встановлення обмеження у праві палювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України визнати неправомірними та скасувати.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2018 року скарга ОСОБА_2 задоволена. Дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Березнюк А.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136 визнані неправомірними. Розрахунок заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136, по перерахунку аліментної заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 1 003 623 гривень за період з 21 лютого 2015 року по лютий 2018 рік визнаний неправомірним та скасований. Постанова ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року про арешт майна боржника визнана неправомірною та скасована. Постанова ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом визнана неправомірною та скасована. Постанова ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року про встановлення обмеження у праві палювання визнана неправомірною та скасована. Постанова ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю визнана неправомірною та скасована. Постанова ВП № 45449136 державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України визнана неправомірною та скасована.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6, стягувач за виконавчим документом звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, а тому вважає, що ухвала підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині визнання її дій як державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області неправомірними, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконне та необґрунтоване, а тому вважає, що ухвала підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, також з апеляційною скаргою до суду звернувся Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає, що ухвала суду суперечить вимогам чинного законодавства, а тому вважає, що ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_2, зазначає, що державний виконавець не мав жодних правових підстав для перерахунку заборгованості у відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України, тому просить апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області виданий виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, на утримання дітей: сина ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідно категорії дітей. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження та винесена відповідна постанова ВП № 45449136 від 13.11.2014 року.

З доданих скаржником до скарги розрахунків заборгованості по вищевказаним аліментним зобов'язанням, у періоди 2015, 2016, 2017 років вбачається відсутність заборгованості по сплаті аліментів та встановлена переплата з боку скаржника ОСОБА_2 по аліментам, також скаржник вказував на те, що довідка, на підставі якої зроблений розрахунок заборгованості, не вказує, що саме ОСОБА_2 отримує вказану заробітну плату.

11 грудня 2017 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відповідь на запит державного виконавця надійшла довідка вих. № 005/12/2017 від ТОВ «Бурбон Офшор Україна». Відповідно до вказаної відповіді, державного виконавця було повідомлено про наступне. ОСОБА_2 дійсно знаходиться на обліку в ТОВ «Бурбон Офшор Україна», що надає посередницькі послуги з працевлаштування за кордоном. ОСОБА_2 працює на судах іноземних компаній на посаді старшого інженера із звичайною тривалістю контрактів 80 через 80 діб та вказані періоди та посади, на яких працював ОСОБА_2

Також, вказано, що ОСОБА_2 ніколи не перебував та не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Бурбон Офшор Україна», трудові договори з ними не укладав, а трудові договори укладає безпосередньо з роботодавцем - «Aries Marine Rte Ltd», деталі цих контрактів ТОВ «Бурбон Офшор Україна» не відомі, або не розголошуються третім особам з причин конфіденційності. Додатково повідомлено, що середня заробітна плата для посади старшого інженера на судах компанії «Aries Marine Rte Ltd» складає від 240 до 280 євро на день.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця, суд виходив з того, що розрахунок заборгованості ОСОБА_2 був зроблений на підставі довідки, яка не містить персоніфікованих відомостей ОСОБА_2 відносно саме його заробітної плати, а лише містить відомості щодо середньої заробітної плати осіб, які займають аналогічну посаду.

Перший абзац ч. 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року, передбачає визначення розміру заборгованості боржника в результаті отримання останнім заробітку в державі з якою Україна не має договору про правову допомогу, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положення вказаної норми права містить вказівку про те, що вихідними даними для розрахунку заборгованості є : по-перше, відомості про середню заробітну плату саме працівника, а не посади, яку такий працівник може займати; по-друге, - середня заробітна плата працівника для даної місцевості, в даному випадку м. Білгород-Дністровського - місця відкриття виконавчого провадження.

Матеріали виконавчого провадження на момент проведення спірного розрахунку та винесення спірних постанов не містили інформації про державу, в якій зареєстрована компанія «Aries Marine Pte Ltd.» або інші компанії з якими ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах, у зв'язку з чим суд не прийняв до уваги посилання на можливість застосування у даному випадку абз. 1 ч. 2 ст. 195 СК України в редакції від 17.05.2017 року.

Матеріали виконавчого провадження не містять достовірної та вичерпної інформації про такі джерела та розмір, а саме копії трудових договорів, контрактів, платіжні відомості, відомості про виплату заробітної плати, тощо, тому суд позбавлений можливості застосувати вказану норму при розгляді справи, визначену абз. 2 ч. 2 ст. 195 СК України, про встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів які він одержав за кордоном.

Також судом встановлено, що 21 грудня 2017 року стягувач ОСОБА_6 звернулася до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментах, які сплачує ОСОБА_2, відповідно до вказаної довідки наданої ТОВ «Бурбон Офшор Україна». Державним виконавцем Березнюк А.В. було відмовлено у проведенні розрахунку заборгованості на підставі вказаної довідки ТОВ «Бурбон Офшор Україна», оскільки остання не містить достовірної інформації про конкретний розмір заробітної плати боржника аліментів.

ОСОБА_6, не погоджуючись з такими діями державного виконавця звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року скарг ОСОБА_6 була задоволена та зобов'язано державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_2, виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати 240 євро на день, із звичайною тривалістю контрактів 80 через 80 діб, з 21.02.2015 року по день ухвалення рішення.

ОСОБА_2 з даним рішенням не погодився, та своєчасно, не порушивши строки оскарження, звернувся 29 січня 2018 року до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.02.2018 року був призначений розгляд вказаної справи в апеляційному суді Одеської області на 27 червня 2018 року.

Однак 28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, які сплачує ОСОБА_2

Відповідно до мотивувальної та резолютивної частин оскаржуваного розрахунку від 28.02.2018 року, державний виконавець керувався та посилався на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року, яка не набула чинності, та вказував, що оскаржувана заборгованість встановлена згідно ухвали суду. Посилання на будь-які інші документи в оскаржуваному розрахунку відсутні.

На підставі вказаного розрахунку, державним виконавцем 28.02.2018 року винесені наступні постанови: про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення обмеження у праві полювання. Дані постанови винесенні державним виконавцем для забезпечення примусового виконання встановленої аліментної заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно із абзацом 2 п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтеюь195 Сімейного кодексу України. Одночасно, суд зауважує, що положення статті 195 СК України були зміненні відповідно до закону України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набув чинності 08 липня 2017 року.

Частина 2 ст. 195 СК України, в редакції від 17.05.2017 року, викладена наступним чином: заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Натомість редакція ст. 195 СК України, до вищевказаних змін від 17.05.2017 року, взагалі не містила порядку так само і можливості використання доходів отриманих боржником за кордоном при визначенні заборгованості по аліментам.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

На підставі вказаних норм Закону, суд обґрунтовано не взяв до уваги посилання представника державної виконавчої служби на правомірність проведення оскаржуваного розрахунку на підставі ст. 195 СК України (в редакції від 17.05.2017 року) в період з лютого 2015 року по 15 січня 2018 року, оскільки при здійсненні розрахунку за ці періоди державний виконавець повинен був керуватись тими нормами закону, що діяли на час виникнення можливої заборгованості в період 2015, 2016 та першої половини 2017 року.

Стосовно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року, яка також вказана у якості підставі проведення вказаного перерахунку у мотивувальній частині розрахунку, судом встановлено, що представниками скаржника - адвокатом ОСОБА_15, та ОСОБА_3 у судове засідання була надана належним чином завірена копія ухвали апеляційного суду Одеської області від 12.02.2018 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року.

Як вказано в мотивувальній та резолютивній частині оскаржуваного розрахунку, даний розрахунок заборгованості від 28.02.2018 року проведений згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року про зобов'язання щодо проведення вказаного розрахунку.

Як вбачається з довідки Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/80/18/18 від 28.03.2018 року, ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року ні в період з 12.02.2018 року по 28.02.2018 року, ні 28.03.2018 року не набрала законної сили, оскільки 31.01.2018 року дана справа була направлена до апеляційного суду Одеської області, та станом на 27.03.2018 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області не повернута.

Частиною 2 ст. 273 ЦПК України, визначено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року була оскаржена до апеляційного суду та апеляційним судом відкрито апеляційне провадження по вказаній справі, суд доходить до висновку про обґрунтованість скарги в частині того, що оскаржуваний розрахунок був проведений на підставі ухали, як не набрала законної сили.

Також судом вірно були прийняті до уваги твердження представників ОСОБА_2 щодо проведення оскаржуваного розрахунку по річно, а не помісячно, виходячи з того, що у спірному розрахунку заборгованості по аліментам державний виконавець здійснив розрахунки в наступних проміжках часу: з 21.02.2015 по 31.12.2015 року; з 01.01.2016 по 31.12.2016 року; з 01.01.2017 по 31.12.2017 року; з 01.01.2018 по 15.01.2018 року.

Згідно зі ст. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Іншого порядку проведення розрахунку заборгованості законодавцем не передбачено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З огляду на це суд визнає дії державного виконавця в частині порушення проведення оскаржуваного розрахунку в частині визначення боргу щомісяця такими, що суперечать діючому законодавству.

Крім того, до проведення вказаного перерахунку у ОСОБА_2 взагалі не було заборгованості по аліментам, а навпаки, була переплата по аліментам.

З урахуванням вищевикладених обставин, а саме: відсутність персоніфікованих відомостей відносно заробітної плати ОСОБА_2; проведення розрахунку на підставі ухвали, яка не набрала законної сили; проведення розрахунку по річно, а не помісячно, суд прийшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А. В., при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам від 28.02.2018 року в рамках виконавчого провадження ВП № 45449136, на підставі чого судом оскаржуваний розрахунок був скасований.

Також, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення скарги, оскільки винесені на підставі оскаржуваного розрахунку заборгованості постанови від 28.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про арешт майна боржника, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення обмеження у праві палювання є похідними від самого розрахунку та направлені на забезпечення примусового виконання вказаного розрахунку, на підставі чого суд дійшов вірного висновку про необхідність скасування розрахунку заборгованості, а також скасування вказаних постанов, які прийняті на підставі цього розрахунку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6про те, що суд приймаючи рішення, вийшов за межі вимог, вказаних скаржником у скарзі в частині розрахунку заборгованості, оскільки в ухвалі суду йде посилання та дослідження довідки, яка не була предметом в цій скарзі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки однією з підстав скасування оспорюваного розрахунку у скарзі є посилання ОСОБА_2 на недостовірні відомості, на підставі якої зроблений розрахунок заборгованості, а саме те, що розрахунок заборгованості ОСОБА_2 був зроблений на підставі довідки, яка не містить відомостей відносно його заробітної плати, а містить відомості щодо середньої заробітної плати осіб, які займають аналогічну посаду.

Доводи апеляційної скарги старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк А.В. про те, судом було порушено її право на участь у судовому засіданні та була позбавлена можливості всіх процесуальних прав учасника справи, зокрема на оповіщення її про дату та час розгляду справи, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки він спростовується матеріалами справи, а саме тим, що 29.03.2018 року, в судовому засіданні був присутній начальник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Волощук І.В., який давав пояснення та заперечення щодо скарги.

Доводи стосовно того, що судом прийняте невірне рішення, також колегія судді вважає безпідставними, оскільки суд приймаючи рішення повно і всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, та підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійсненні на підставі та у відповідності до Закону України «Про виконавчу службу», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки розрахунок заборгованості ОСОБА_2 був зроблений на підставі довідки, яка не містить персоніфікованих відомостей ОСОБА_2 відносно саме його заробітної плати, а лише містить відомості щодо середньої заробітної плати осіб, які займають аналогічну посаду, що свідчить про неправомірність дій державного виконавця.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Березнюк Ангеліни Володимирівни - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 березня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 листопада 2018 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець