Справа № 544/1255/18
пров. № 2/544/535/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 листопада 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, в обґрунтування якого вказала, що рішенням Пирятинського районного суду від 30.11.2012 із відповідача ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 02.10.2000, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2012 та до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів припинено з 02.10.2018, у звязку із досягненням сином повноліття. На даний час син навчається у 9 класі Березоворудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Пирятинського району Полтавської області. Син проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні, він є інвалідом другої групи. Позивач не працює, так як здійснює догляд за сином-інвалідом. Навчання сина у навчальному закладі потребує додаткових витрат. Оскільки син є інвалідом, то він буде потребувати матеріальної допомоги пожиттєво.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, народження 02.10.2000, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пожиттєво.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні викладене у позовній заяві підтримала в повному обсязі та просить її задовольнити. Пояснила, що відповідач після досягнення сином повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоч має таку можливість. Вона самостійно не має змоги утримувати сина, так як ніде не працює і змушена здійснювати догляд за сином-інвалідом.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2П у судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів до закінчення сином навчання, хоч він періодично надає допомогу на його утримання. Щодо стягнення аліментів пожиттєво заперечував, оскільки такий строк стягнення аліментів на повнолітню дитину не передбачений ст. 199 СК України, на яку посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4, народження 02.10.2000, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Рішенням Пирятинського районного суду від 30.11.2012 із відповідача ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, народження 02.10.2000, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.11.2012 та до досягнення сином повноліття (а.с.7).

Згідно довідки № 143 від 20.09.2018, ОСОБА_4 навчається в 9 класі Березоворудської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Пирятинського району Полтавської області (а.с.8). ОСОБА_4 проживає разом з матірю та перебуває на її повному утриманні. Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 25.09.2018, ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, інвалідність встановлена безтерміново (а.с.24).

Позивач ОСОБА_1 не працює, так як здійснює догляд за дитиною-інвалідом.

Відповідач проживає окремо (а.с.9) та матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає.

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4 є повнолітнім та навчається у 9 класі загальноосвітньої школи, тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів суд на підставі вищевказаних норм матеріального права враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач не надав суду ніякої інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові.

Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що ОСОБА_4 є повнолітнім, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі, зобов'язаний виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, а також враховуючи згоду батька сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання, але не більш як до досягнення ним 23- річного віку. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим.

Суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина пожиттєво, оскільки підставою, якими позивач обґрунтовує свої вимоги є не непрацездатність повнолітнього сина, як це передбачено ст. 198 СК України, а продовження ним навчання. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена звернутися до суду із такими вимогами повторно, правильно зазначивши підставу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

Крім того, з аналізу норми ст. 200 СК України можна зробити висновок, що положення ч.2 ст. 182 СК України не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 352, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 199, 200 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, народження 21.12.1971, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого охоронником ТОВ «Дружба Нова», аліменти на користь ОСОБА_1, народження 26.01.1978, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, народження 02.10.2000, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 02.10.2018 і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3, народження 21.12.1971, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого охоронником ТОВ «Дружба Нова», судовий збір на користь держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2018

Суддя - О.О.Сайко