Справа № 500/3931/16-ц
Провадження № 6/500/202/16
УХВАЛА

21 грудня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Наконечній В.А.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за заявою

ОСОБА_3

заінтересованої особи

Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про

скасування тимчасової заборони

В С Т А Н О В И В

Заявник в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив. Представник заявника пояснив, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 500/3931/16-ц від 22 липня 2016 року на підставі подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного ВДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби було заборонено виїзд заявника за межі України. Також пояснив, що заборона пов?язані із тим, що ОСОБА_3 є керівником Дочірнього підприємства «Золота рибка», а ДП «Золота рибка» є боржником відповідно до виданої Ізмаїльським об'єднаним Управлінням ПФУ вимоги про сплату боргу № Ю-7-У від 05.04.2013 року у розмірі 32611,34 грн. Разом із тим дочірнє підприємство «Золота рибка» є дочірнім підприємством товариства з обмеженою відповідальністю «Гертрон». На підставі протоколу № 1/12 загальних зборів учасників ТОВ «Гертрон» від 20 січня 2012 року та наказу ДП «Золота рибка» № 79 від 31 січня 2012 року, заявник звільнений з 31 січня 2012 року з посади директора дочірнього підприємства «Золота рибка».

З урахуванням вказаного просить скасувати заборону ОСОБА_3 на виїзд за межі України.

Представник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області проти задоволення заяви не заперечує.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Долученими матеріалами провадження визначено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі № 500/3931/16-ц від 22 липня 2016 року на підставі подання державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного ВДВС головного територіального управління юстиції в Одеській області, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби було заборонено виїзд заявника за межі України.

Вказаною ухвалою суду заборона пов?язані із тим, що ОСОБА_3 є керівником Дочірнього підприємства «Золота рибка», а ДП «Золота рибка» є боржником відповідно до виданої Ізмаїльським об'єднаним Управлінням ПФУ вимоги про сплату боргу № Ю-7-У від 05.04.2013 року у розмірі 32611,34 грн.

Разом із тим дочірнє підприємство «Золота рибка» є дочірнім підприємством товариства з обмеженою відповідальністю «Гертрон». На підставі протоколу № 1/12 загальних зборів учасників ТОВ «Гертрон» від 20 січня 2012 року та наказу ДП «Золота рибка» № 79 від 31 січня 2012 року, заявник звільнений з 31 січня 2012 року з посади директора дочірнього підприємства «Золота рибка».

Вказані обставини підтверджені матеріалами та сторонами не оскаржуються.

Стаття 377-1 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час постановлення ухвали), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Вказана можливість є виключним засобом реагування на факт ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї зі змінами, внесеними Протоколом № 11, які у відповідності до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод від 04.11.1950 року» від 17.07.1997 року, є частиною національного законодавства України, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. З ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

В наступний час заявник не є представником боржника та на нього не можуть бути покладені обов?язки по виконанню боржника, що у свою чергу є підставою для задоволення заяви про скасування заборони виїзду за кордон України.

Керуючись ст. 259-260 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Заборону виїзду за межі України, яка була встановлена щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 липня 2016 року, скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Жигулін