Провадження № 2/127/2581/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.11.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради та Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» про усунення перешкод у користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради та Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» про усунення перешкод у користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою МКП «ЖЕК №6» від 01.06.2018 року №1954 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований позивач та його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є відповідачем по справі.

Відповідач тривалий час не проживає в квартирі позивача та не підтримує з ним жодних стосунків, на контакт не виходить, її місце проживання позивачу не відоме.

Згідно з актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 21.05.2018 р., складеним МКП «ЖЕК №6». відповідач фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1, з 24.05.2009 року по даний час.

Відсутність відповідача за місцем реєстрації тривалий час ставить позивача у скрутне матеріальне становище, адже він фактично повинен оплачувати витрати на комунальні послуги із розрахунку на двох осіб.

Відповідач створює істотні перешкоди в користуванні та розпорядженні житлом, оскільки його формальна реєстрація заважає вільному користуванню та розпорядженню майном позивача.

Досудове врегулювання спору не можливе, так як місцезнаходження відповідача невідомо.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також суду додатково пояснив, що належних та допустимих доказів, крім копії особового рахунку та довідки з місця проживання про склад сім»ї, виданих МКП «ЖЕК №6», про те, що квартира належить позивачу на праві власності не може надати, відповідно просив вважати позивача квартиронаймачем.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради подала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Представник Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №6» в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_3 дав суду показання про те, що мешкає в будинку АДРЕСА_1 з моменту заселення і знає відповідача ОСОБА_2 тривалий час з її дитинства. З тих пір як 10 років тому вона вступила в інститут, ОСОБА_2 у квартирі не з»являється. На похоронах матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідача не було. На даний час у квартирі мешкає лише один позивач ОСОБА_1

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1.

З наданих письмових доказів : копії особового рахунку НОМЕР_2 від 29.05.2018 р. та довідки з місця проживання про склад сім»ї та реєстрацію від 01.06.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка ним викуплена.

Проте суд не вважає такі докази допустимими та достатніми для підтвердження тієї обставини, що квартира належить позивачу на праві власності.

Натомість згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_1, не зареєстроване.

Згідно з довідкою МКП «ЖЕК №6» від 01.06.2018 року №1954 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований позивач та його дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є відповідачем по справі.

Відповідач тривалий час фактично не проживає в квартирі позивача та не підтримує з ним жодних стосунків, її місце проживання позивачу не відоме.

Згідно з актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 21.05.2018 р., складеним МКП «ЖЕК №6», відповідач фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 24.05.2009 року по даний час.

Відсутність відповідача за місцем реєстрації тривалий час ставить позивача у скрутне матеріальне становище, адже він повинен оплачувати витрати на комунальні послуги із розрахунку на двох осіб.

Відповідач створює істотні перешкоди в користуванні житлом, оскільки її формальна реєстрація заважає вільному користуванню майном, належним позивачу.

Положеннями ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава гарантує не лише свободу його придбання, але й можливість користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з ст.ст. 71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад 6 місяців встановлений, а визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) перешкоди в користуванні майном шляхом визнання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1) такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 19.11.2018 р.

Суддя