05.05.2018 227/2367/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яку уточнив 02.08.2017 року, про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 24.02.2010 року у розмірі 45860,04 грн., мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року позовні вимоги позивача було задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 24.02.2010 року в розмірі 39500,04 грн., що складається з: 1035,62 грн. заборгованості за кредитом; 37514,42 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 950,00 грн. заборгованість за пенею, 1378,10 грн. - витрати зі сплати судового збору. 11 жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2017 року зазначене заочне рішення суду було скасовано і справу було призначено до розгляду в загальному порядку.

В зв»язку із набранням чинності з 15.12.2017р. змін до ЦПК України по справі було призначено підготовче засідання, під час проведення якого, до суду надійшла уточнена позовна заява від представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь Банку суму заборгованості по процентам за користування кредитом за період, відповідний загальному терміну позовної давності, а саме з 28.07.2014 року по 28.07.2017 року в розмірі 42 683,83 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору. На уточнену позовну заяву відповідачем було подано відзив, згідно якого відповідач частково не визнає уточнені позовні вимоги. Ухвалою від 26.02.2018р. підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що відповідачем було отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте відповідачем в порушення умов договору не було повернуто кредитні кошти, у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 42 683,83 грн. Представник відповідача суду зазначила, що строк дії картки становив 12 місяців, але враховуючи, що відповідач не надавав до Банку жодних заяв про намір припинити дію кредитного договору, договір вважається пролонгованим та на сьогоднішній день є чинним. Оскільки відповідач свої зобов»язання за кредитним договором не виконав, позикодавець відповідно до чинного законодавства має право на отримання процентів за користування кредитними коштами до повного виконання зобов'язань за договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 42 683,83 грн за кредитним договором б/н від 24.02.2010р.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності у присутності його представника (а.с. 176 т. 1).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що позивач безпідставно провів нарахування загальної суми процентів за накопичувальним підсумком у сумі 42 683,83 грн. Згдіно умов кредитування при укладенні кредитного договору між позивачем та відповідачем базова процентна ставка складає 2,5 % на місяць, тобто 30 % на рік, тобто зазначена процентна ставка є фіксованою. Окрім того, позивачем безпідставно було підвищено процентну ставку за користування кредитними коштами, яке він провів в односторонньому порядку, без будь-якого повідомлення відповідача та підписання додаткових угод до кредитного договору. Зазначене підвищення процентної ставки позивач обґрунтовував посиланням на Умови та правила надання банківських послуг, яким передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин кредитного договору, шляхом інформування позичальника через надання виписки по картковому рахунку. Такі дії позивача відповідач вважає грубим порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК України, згідно з якою, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору, її не може бати збільшено банком в односторонньому порядку, а умова договору щодо права змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Окрім того, у справі відсутні докази того, що відповідач був ознайомлений з розміром підвищення процентної ставки й дав згоду на отримання кредитних коштів саме за умови оплати за користування коштами у розмірі зміненої в односторонньому порядку процентної ставки. Окрім того, посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг, з якими начебто був ознайомлений відповідач при підписанні анкети-заяви, є безпідставним, оскільки позивачем не було доведено в судовому засіданні та не надано жодного доказу про те, що саме ці Умови, Правила чи тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили можливість в односторонньому порядку проводити зміни процентної ставки. Окрім того, згідно наданого позивачем розрахунку з 28.07.2014 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої та становить 1035,62 грн. Застосовуючи методику розрахунку, за якою банк проводив нарахування, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.07.2014 року по 28.07.2017 року повинна становити 932,92 грн., яку представник відповідача вважає обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.02.2010 року ОСОБА_4 отримав кредит кредитну картку та йому було встановленого кредитний ліміт на картковий рахунок НОМЕР_2, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи(а.с. 10,11 том 1)

Відповідно до умов укладеного договору позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Процентну ставку було знижено до 30,00 % на рік з 01.01.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься матеріалах справи (а.с. 7-10 т. 1). Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Позивач в обгрунтування позовних вимог щодо зміни кредитного ліміту позивач посилається на п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_4 (договір б/н від 24.02.2010 р.) 24 лютого 2010 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн, 04 вересня 2010 року позивачем кредитний ліміт було змінено, а саме встановлено в розмірі 300,00 грн., 19 жовтня 2010 року - в розмірі 1000,00 грн.; 24 листопада 2010 року - в розмірі 1200,00 грн.; 24 грудня 2010 року - в розмірі 1400,00 грн.; 23 січня 2011 року - в розмірі 1600,00 грн.; 04.03.2011 року - в розмірі 1800,00 грн.; 15.03.2011 року було перевипущено кредитну картку та переоформлено договір на голд-обслуговування; 25 квітня 2011 року кредитний ліміт було встановлено в розмірі 2000,00 грн., 07.10.2013 року - зменшено до 1040,00 грн. (а.с. 50 т. 1).

Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом позивач посилається на той факт, що відповідач під час підписання анкети-заявки підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви.

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 33 т. 1) базова ставка, в місяць за користування кредитом (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) складає 3 %; розмір щомісячних платежів (включаючи плату з використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ=пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів - 500 грн. + 5% від суми позову. В той же час, як вбачається з розрахунків, доданих позивачем до позовної заяви, базова ставка в місяць за користування кредитом була зменшена до 2,5 % на місяць.

Відповідно до п. 5.3 розділу 5 Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, Банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, в виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Згідно п. 6.4 Розділу 6 «Обов'язки клієнта» при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов'язаний надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та сплатити виниклу перед Банком заборгованість, в тому числі і заборгованість, виниклу протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Тримачу та його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання.

Відповідно до п.п. 6.5-6.6 Розділу 6 «Обов'язки клієнта» клієнт зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також слачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), виплаті винагороди Банку.Пунктом 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по картрахункам.

Відповідно до інформації про актуалізацію тарифів по картці Універсальна, картам Універсальна Gold, картам ЮНІОРА для ПриватБанка з 01.09.2014 року (а.с. 40-41 т. 2) позивачем в односторонньому порядку було змінено базову % ставку на місяць, зокрема, за карткою «Універсальна», з 2,50 % на 2,90% на місяць (34,80% на рік) згідно наказу Банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року, з 01.04.2015 року базову % ставку блоу змінено Банком в односторонньому порядку з 2,9 % на 3,6 % на місяць (43,2 % на рік) згідно наказу Банку № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року (а.с. 43 т. 2).

Як вбачається з матеріалів справи позивач шляхом смс-повідомлень направляв на телефоний номер +54 повідомлення про збільшення кредитної ставки за кредитною лінією до 2,9% на місяць починаючи з 01.09.2014 р. (повідомлення від 15.08.2014 р.), до 3,6% на місяць починаючи з 01.04.2015 р. (повідомлення від 15.03.2015 р.) (а.с. 48-49 т. 2).

До уточненої позовної заяви додано розрахунок процентів за користування кредитними коштами відповідачем в сумі 42 683 грн. 83 коп. коп. за період з 28.07.2014 р. до 28.07.2017 р. Як вбачається із зазначеного розрахунку проценти за період з 28.07.2014 р. до 31.08.2014р. включно розраховувалися за кредитною ставкою 30% річних, тобто 2,5% в місяць, як зазначено в довідці про умови кредитування (а.с.8), за період з 01.09.2014 р. до 31.03.2015р. за ставкою 34,8% річних, з 01.04.2015 р. до 28.07.2017 р. за ставкою 43,2 % річних (а.с. 131 т. 1).

Відповідач в своєму відзові заперечує належне ознайомлення його працівниками банку із Умовами та Правилами кредитування, отримання смс-повідомень.

Під час звернення до суду та в ході судового розгляду позивачем не було надано суду Тарифів, Умов та Правил надання банківських послуг, які були складовою частиною кредитного договору, за підписом відповідача. Надана до суду анкета-заява позичальника з підписом відповідача не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов'язань у підвищеному розмірі.

В той же час, в судовому засіданні представник відповідача частково визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а саме заборгованість в розмірі 932 грн.92 коп. за період з 28.07.2014 року по 28.07.2017 року. Тобто, представник відповідача погодився із тим, що відповідач за користування кредитними грошами повинен сплатити банку проценти, але зазначив, що проценти мають бути розраховані банком виходячі із процентної ставки, яка оговорювалася під час відкриття кредитної лінії (фіксована на рівні 2,5% на місяць), будь-яких домовленостей в заяві позичальника від 24.02.2010 р. щодо самостійної зміни тарифів банком та інших умов кредитування не має.

Суд також приймає до уваги зазначене позивачем в відповіді на відзив(а.с.182 том 1) про те, що підвищені процентні ставки, впроваджені з 01.09.2014 р. та 01.04.2015 р., застосовується банком тільки за витратами позичальника після підвищення процентної ставки, що дає можливість у разі незгоди позичальника з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014 року відповідачем було здіснено останній платіж за зазначеним кредитом, тобто під час дії ставки кредитування - 30% річних і після підвищення ставки кредитування позивачем 01.09.2014 р. до 34,80% річних жодного використання кредитної картки не було (а.с. 54-56 т. 1).

Тобто, в судовому засіданні вставновлено, що кредитна заборгованість відповідача утворилася до запровадження підвищеної процентної ставки з 01.09.2014 р. і будь-яких витрат відповідачем з 01.09.2014року по кредитній картці не здійснювалося(а.с. 165-166 т. 1).

Частиною 3 ст. 1056 -1 ЦК України в редакції Закону України від 12 грудня 2008 року N 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення процентів за підвищеними процентними ставками є безпідставними, оскільки одностроннє підвищення процентної ставки з боку банку є порушенням ст.1056-1 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом необхідно визначити за формулою, яку використовував позивач станом на час укладання кредитного договору, тобто виходячи з кредитної ставки 2,5% в місяць від суми заборгованості, а саме:

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2014 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої. Станом на 31.03.2014 року заборгованість за кредитом у відповідача становила 410,57 грн., заборгованість за процентами - 625,05 грн.(а.с. 55-56 т. 1).

Застосовуючи формулу - N*M/360/365*Y=Z, яку запроваджено банком для розрахунку поточної та простроченої заборгованості, розрахунок відсотків за період з 28.07.2014 року по 28.07.2017 року, що складає 1096 днів складає:

1035,62*30% / (360/365)*1096 = 932, 92 грн., де 1035,62 грн. - поточне тіло кредиту; 30 % - процентна ставка; 360/365 - кількість днів у році; 1096 - кількість днів, за які здійснюється нарахування; 932,92 грн. - сума нарахованих процентів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 617 ЦК України, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач станом на 28.07.2017 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 932,92 грн. щодо сплати процентів за користування кредитом, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 41750 грн.91 коп.- слід відмовити.

Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOTM0B1GMY від 20.07.2017 року (а.с. 2 т. 1).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 932,92 грн., що складає 2 % від суми позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 35,20 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 256-258, 261, 266, 267, 526, 530, 598-599, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість по відсоткам за кредитним договором б/н від 24.02.2010 рку, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28.07.2014 року по 28.07.2017 року у розмірі 932,92 грн. (дев'ятсот тридцять дві грн. 92 коп.)

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) витрати зі сплати судового збору в розмірі 35,20 грн. (тридцять п'ять грн. 20 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 05 травня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 15 травня 2018 року.

Сторони по справі:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,

відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: 85013, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1

05.05.2018 Суддя В.В. Корнєєва