ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/471/18 Справа № 182/483/18 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/483/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Нижнєвартовськнафтогаз», Нікопольська міська психіатрична лікарня, Дніпропетровська обласна клінічна лікарня Дніпропетровської обласної ради, Комунальний заклад «Обласний центр медико - соціальної експертизи»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2018 року, постановлену суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополь,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Відкритого акціонерного товариства «Нижнєвартовськнафтогаз», Нікопольської міської психіатричної лікарні, Дніпропетровської обласної клінічної лікарні Дніпропетровської обласної ради, Комунального закладу «Обласний центр медико - соціальної експертизи» про стягнення грошової компенсації, матеріальної та моральної шкоди спричиненої каліцтвом до безстрокової інвалідності другої групи.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року вищезазначена позовна заява залишена без руху та ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

01 березня 2018 року від позивача надійшов уточнений позов, в якому він просить стягнути з відповідача несплачену йому пенсію по інвалідності, з урахуванням довідки «Про реабілітацію» з 01.03.1982 року по 01.03.2019 року в розмірі 22 200 000 рублів, 35 000 000 рублів - придбання майна в Російській Федерації, поновлення в громадянстві РФ та моральну шкоду в розмірі 52 800 000 рублів, а всього 100 000 000 рублів в твердій валюті 10 000 000 євро,1500 привілегійованих акцій

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2018 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду, посилаючись на те, що його позовна заява, а також уточнена позовна заява від 01.03.2018 року в повному обсязі відповідає вимогам ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач Комунальний заклад «Дніпровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» просила апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, вимог заяви про забезпечення позову, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом суд першої інстанції керувався положеннями ст.186 ЦПК України та дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 497 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Поняття власності, яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як майнові права, і, таким чином, як - власність в цілях вказаного положення (Справа „Качко проти України" рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року п.22).

Як видно з тексту уточнених позовних вимог ОСОБА_1 він просить суд стягнути з Адміністрації Малоархангельського району Орловської області Російської Федерації завдані збитки в розмірі 15500000 руб., що дорівнює 1550000 євро, а саме: за будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку 0,50 га., коня, трьох корів, овець, птахів, в дер. Озерки Глазуновського району Орловської області, що втрачені у зв'язку з репресіями в 1943 році в розмірі 950000 руб., збитки за зруйнований батьківський будинок в дер. Каменка, Малоархангельського району, земельну ділянку 0,35 га в розмірі 950000 руб., збитки за поновлення в громадянстві Російської федерації, переїзд на постійне місце проживання до батьківського будинку до дер. Каменка Малоархангельського району в розмірі 950000 руб., збитки за невикористані пільги в розмірі 800000 руб., збитки за невиплачену пенсію по інвалідності другої групи з 01.06.1994 року по 01.06.2018 року за 288 місяців в розмірі 2080000 руб., витрати по судовим тяжбам в розмірі 950000 руб.

Згідно положення ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даний спір не підсудний Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, оскільки обставини, події, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені вимоги, стались на території Російської Федерації, стосуються нерухомого майна, тому позивачу слід відмовити у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв'язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: