Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/635/16-ц
Провадження № 4-с/506/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 року смт Окни

Красноокнянський районний суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бурдинюк О.С.,

секретаря Гушкана Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Окни Одеської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_3, старший державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

02.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2, та просив визнати незаконними дії, щодо не направлення виконавчого провадження за місцем проживання боржника; визнати незаконними дії старшого державного виконавця, щодо нарахування заборгованості по виконавчому провадженню про стягнення аліментів, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати не за місцем проживання боржника та не врахування всіх добровільно сплачених сум.

02.05.2018 року ухвалою судді скаргу залишено без руху і надано строк для усунення недоліків.

08.05.2018 року на виконання ухвали від 02.05.2018 року скаржником недоліки усунуто та подано скаргу у новій редакції, згідно якої він просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2 щодо не направлення виконавчого провадження по виконавчому листу № 506/635/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 коштів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за місцем проживання боржника та зобовязати направити вказане виконавче провадження до Подільського ВДВС ГТУЮ в Одеській області; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2 щодо нарахування заборгованості по виконавчому провадженню по виконавчому листу № 506/635/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 коштів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати не за місцем проживання та перебування боржника ОСОБА_1 та не врахування у розмір заборгованості по сплаті аліментів всіх сум добровільно сплачених боржником.

Ухвалою від 10.05.2018 року відкрито провадження по даній скарзі.

ОСОБА_5 обґрунтував свою скаргу тим, що згідно рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 03.11.2016 року з нього стягуються аліменти на корить ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно. У звязку з тим, що на момент звернення даного рішення до виконання він працював у громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнського союзу автомобілістів», виконавче провадження передано до Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. 18.10.2017 року він був звільнений з даного підприємства за власним бажанням, у звязку з чим, повернувся до смт Окни, Одеської області, де і проживає за місцем реєстрації, тимчасово виїжджаючи на підробітки. Крім того, з 23.02.2018 року він офіційно перебуває на обліку в Окнянському центрі зайнятості як безробітний. Незважаючи на звільнення, будучі свідомим щодо обовязку по утриманню дитини, добровільно перерахував на користь стягувача за період з листопада 2017 по лютий 2018 року 6000 грн. З урахуванням даних обставин він очікував, що державний виконавець самостійно направить виконавче провадження за його місцем реєстрації, оскільки їй було достовірно відомо про факт його звільнення, однак, цього не сталося і тому, він 13.03.2018 року звернувся з відповідною письмовою заявою, наполягаючи на своїй вимозі, натомість цього, 18.04.2018 року отримав новий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 30.03.2018 року, з яким він категорично не згоден, оскільки він обрахований, виходячи із середнього заробітку по м. Одеса, крім того, не була врахована сума добровільно сплачених аліментів у розмірі 1500 грн. Його вимога про передачу виконавчого провадження залишилася без задоволення.

У судове засідання 17.05.2018 року учасники розгляду, повідомлені належним чином не зявилися, про поважність причини неявки суд не сповістили, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися.

ОСОБА_5 у скарзі просив розглядати справу у його відсутність, наполягаючи на її задоволенні.

Старший державний виконавець Бодрягова Л.В. на електронну адресу суду надала копії матеріалів виконавчого провадження та заперечення (а.с.33-83), згідно яких просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі, посилаючись на те, що відсутні підстави для передачі виконавчого провадження за місцем проживання боржника, оскільки стягувач стверджує, що боржник мешкає саме у м. Одеса і заперечує проти направлення виконавчого провадження до іншого відділу виконавчої служби. Що стосується останнього розрахунку заборгованості, то він здійснений відповідно до норм чинного законодавства і враховані усі суми, які боржник сплатив у добровільному порядку.

Заперечення на скаргу, які надійшли на електронну адресу суду, від стягувача ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не містять підпису даної особи (а.с. 32).

Оскільки у судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши надані матеріали, судом встановлені наступні обставини.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 03.11.2016 року вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, тобто до 01.05.2028 року, починаючи з 13.10.2016 року.

Дане рішення набрало законної сили 16.11.2016 року.

Постановою від 28.11.2016 року Подільського МВДВС ГТУЮ в Одеській області, за заявою ОСОБА_3, відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду по виконавчому листу № 506/635/16-ц (а.с.44).

У подальшому за постановою заступника начальника Подільського МВДВС ГТУЮ в Одеській області, у звязку з тим, що боржник працював у громадській організації «Одеська обласна організація Всеукраїнського союзу автомобілістів», виконавче провадження передано до Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, яке прийняте до виконання даним відділом постановою від 23.02.2017 року (а.с.51, 53).

18.10.2017 року боржник був звільнений з посади контролера-приймача громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнського союзу автомобілістів» за власним бажанням (а.с. 10).

13.03.2018 року боржник звернувся із заявою до Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про направлення виконавчого провадження за місцем проживання (реєстрації), надавши відповідні матеріали на підтвердження свого звернення (а.с.79).

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з наданих матеріалів виконавчого провадження, 20.04.2018 року державним виконавцем на імя ОСОБА_1 складено повідомлення у відповідь на звернення щодо передачі матеріалів виконавчого провадження, згідно якого зазначено, що надійшла заява стягувача, за якою вона просить залишити виконавче провадження на примусовому виконанні у Малиновському ВДВС, тобто своїм повідомленням державний виконавець фактично відмовила ОСОБА_1 у задоволенні його заяви (а.с. 81).

Разом з тим, згідно довідки виконкому Окнянської селищної ради від 24.04.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрований і мешкає за адресою: Одеська область, Окнянський район, смт Окни, вул. Херсонська, 57 (а.с.8)

Крім того, відповідно до довідки від 24.04.2018 року Окнянського районного центру зайнятості, ОСОБА_1 з 23.02.2018 року перебуває на обліку як безробітний (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Посилання державного виконавця, у запереченнях на скаргу, на той факт, що боржник згідно заяви стягувача мешкає у м. Одеса і остання наполягає на залишенні виконавчого провадження у Малиновському ВДВС м. Одеси, не може прийняти до уваги, оскільки факт проживання ОСОБА_1 у м. Одеса не підтверджений жодними доказами, натомість боржником надані відповідні довідки, які свідчать про протилежне. Окрім того, будь-які докази того, що ОСОБА_1 перебуває у м.Одеса, працює або має якесь майно, матеріали виконавчого провадження також не містять.

Слід також звернути увагу, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу, якщо існують підстави для вибору між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії. Разом з тим, у даному випадку, обставини змінилися, у звязку зі звільнення боржника з постійного місця роботи, а тому, на теперішній час, функції Малиновського ВДВС м. Одеси не поширюються на територію виконання рішення, а тому матеріали виконавчого провадження підлягають направленню за місцем проживання боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Що стосується незгоди боржника з розрахунком заборгованості по аліментам від 30.03.2018 року станом на 01.03.2018 року, суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки державним виконавцем при складанні розрахунку врахована середньомісячна заробітна плата по Одеській області, інформація про яку розміщена на офіційному сайті Головного управління статистики в Одеській області, що підтверджено відповідною довідкою (а.с.77). Окрім того, також враховано 4500 грн., які добровільно сплачені боржником, що також співпадає з квитанціями, які долучені ОСОБА_1 до матеріалів скарги.

Таким чином, вимоги скаржника у цій частині є не доведеними , оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 353, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_3, старший державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 щодо не направлення виконавчого провадження по виконавчому листу № 506/635/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, за місцем проживання боржника - неправомірними.

Зобов'язати старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 направити виконавче провадження по виконавчому листу № 506/635/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, до органу виконавчої служби за місцем проживання боржника - Подільського МВДВС ГТУЮ в Одеській області.

У іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається у порядку визначеному п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6