КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4257/2018 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В червні 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 квітня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №28808С61, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 205273,83 доларів США для інвестування коштів у будівництво житла строком до 08 вересня 2014 року.

Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі та надав кошти відповідачу.

Однак, відповідач порушував умови кредитного договору, неналежно сплачував періодичні платежі, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, а тому позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до Шевченківського районного суду м. Києва.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрексімбанк» заборгованість за кредитним договором №28808С61 від 08 квітня 2008 року у розмірі 94585,84 дол. США та 13355,13 грн.

Проте, оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання за Кредитним договором перед позивачем не виконує, станом на 20 червня 2017 року заборгованість становить 5692,67 доларів США та 2025194,90 грн.

Просило суд, стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року, позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №28808С61 від 08 квітня 2008 року у розмірі: нараховані відсотки в сумі 367,36 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 20 червня 2017 року 9559,85 грн., пеню в розмірі 9559,85 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовувало тим, що 08 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №28808С61.

Згідно з умовами Кредитного договору апелянтом було надано відповідачу кредит у сумі 205273,83 доларів США для інвестування коштів в будівництво житла, а саме двохкімнатної квартири за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, номер об'єкту будівництва:ділянка 80-82, секція №1, номер об'єкту інвестування 42) на строк до 08 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 2.2.1 Кредитного договору, Банк щомісячно нараховує проценти за користування кредитом у валюті кредиту в розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: з 08 квітня 2008 року в розмірі LIBOR (12m)+7,53%; з 01січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в розмірі 7,25%; з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2010 року в розмірі 7,25%;з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2011 року в розмірі LIBOR (12m)+7,53%; з 01 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року в розмірі 8,31%; з 01 жовтня 2012 року до 19 лютого 2013 року в розмірі LIBOR (12m)+7,53%; з 20 лютого 2013 року до кінця строку дії Кредитного договору в розмірі 0,1%.

Проценти нараховуються за вказаною відсотковою ставкою щомісяця на фактичну суму заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на рахунок 0059 в АТ «Укрексімбанк». Протягом цього періоду проценти сплачуються за попередній місяць.

Звертає увагу на те, що в п.6.3 Кредитного договору зазначено, що договір набуває чинності з дати його підписання повноваженим представником Банку та Позичальником, набуття чинності усіма правочинами, спрямованими на забезпечення зобов'язань Позичальника за цим договором, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по кредитному договору. Наразі кредитний договір є чинним, умови якого обов'язкові для виконання сторонами.

Кредитним договором встановлено зобов'язання відповідача сплачувати нараховані проценти у розмірі, встановленому Кредитним договором, до дати повного та остаточного повернення кредиту.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, сума заборгованості відповідача за період часу з 13 червня 2012 року по 20 червня 2017 року залишається непогашеною та становить 5692,67 доларів США та 2025194,90 грн., з яких: 5692,67 доларів США - заборгованість за процентами; 118390,82 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами; 1717097,47 грн. - пеня, нарахована на прострочену заборгованість за кредитом.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_2 стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором станом на 12 червня 2012 року, зокрема, заборгованість за основним боргом в розмірі 89301,08 доларів США, яка наразі залишається непогашеною.

Отже, відповідач продовжує користуватися кредитними коштами Банку, у зв'язку з чим Банком була правомірно нарахована пеня в розмірі 1717097,47 грн. від суми простроченого основного боргу, яка складає 89301,08 доларів США та дорівнює 2323893,26 грн.

Також звертає увагу на те, що проценти, про стягнення яких ухвалено рішення Шевченківським районним судом м. Києва від 23 жовтня 2012 року у розмірі 5284,76 доларів США також залишаються непогашеними.

Беручи до уваги, що на дату подання скарги розмір заборгованості позичальника за основним боргом становить 89301,08 доларів США, що дорівнює 2323893,26 грн., а також за простроченими процентами 10783,45 доларів США, вважає, що розмір збитків Банку значно перевищує розмір пені, нарахованої у зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань перед банком, з урахуванням, в тому числі, строку проведення роботи, спрямованою на погашення заборгованості позичальника.

Крім того, відповідачем було визнано порушення виконання умов кредитного договору, а саме, припинення здійснення обов'язкових щомісячних платежів з жовтня 2011 року.

Просило, скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити у повному обсязі.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, який обґрунтовував тим, що ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» уклало з ОСОБА_2 кредитний договір №28808С61 від 08 квітня 2008 року.

Згідно з п.п.2.1.1 п.2.1 ст.2 Кредитного договору відповідно до положень та умов цього договору Банк надає Позичальнику кредит у сумі 205273,83 доларів США, що є еквівалентом 1012000 грн. з кінцевою датою погашення 08 вересня 2014 року.

Відповідно до п.п.2.5.1 п.2.5 Кредитного договору Позичальник сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у розмірі, зазначеному в п.п.2.2.1 цього Договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі Банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця на рахунок №0059 у ВАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313.

Таким чином, кредитним договором передбачено щомісячне нарахування процентів, а також щомісячну сплату нарахованих процентів за попередній період. При цьому, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом.

З жовтня 2011 року відповідач був вимушений припинити сплачувати кошти на оплату щомісячних платежів на погашення суми кредиту і оплату поточних процентів, оскільки у жовтні 2011 року він втратив фінансову можливість здійснювати сплату таких платежів через те, що його було звільнено з посади у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а з січня 2012 року він почав працювати на посаді доцента кафедри фінансів Києво-Могилянської академії і має дуже обмежені фінансові можливості.

Таким чином, заборгованість за кредитним договором зі сплати суми кредиту нараховується з жовтня місяця 2011 року.

Виходячи зі змісту п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Кредитного договору подією невиконання зобов'язань є те, що позичальник не сплатив Банку у строк платежі по погашенню кредиту, будь-яку іншу суму, належну до сплати згідно з п.2.2 цього Договору.

Згідно з п.п4.2.1 п.4.2 ст.4 Кредитного договору одночасно з виникненням події невиконання зобов'язань, зазначеної у п.4.1 цього Договору, у Банку виникає право вимоги дострокового виконання позичальником зобов'язань за цим Договором. При цьому, Банк повідомляє Позичальника, що непогашена частина Кредиту, нараховані проценти за користування Кредитом, а також інші платежі за цим Договором підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобов'язаний сплатити зазначену в такому повідомленні суму протягом 10 банківських днів з дати отримання повідомлення.

Отже, враховуючи вимоги п.п.2.6.2 п.2.6 ст.2, п.п.4.1.1 п.4.1 та п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4 Кредитного договору, 16 жовтня 2011 року настав строк погашення всієї суми кредиту за кредитним договором; у позивача виникло право вимагати дострокове виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з його заборгованістю за Кредитним договором, у червні 2012 року Позивач звертався до суду про стягнення заборгованості по виплаті кредиту, процентам та пені, нарахованих станом на 12 червня 2012 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року у справі №2610/15764/2012 позов задоволено, вирішено стягнути заборгованість у розмірі 94585,84 доларів США, що еквівалентно 755977,33 грн., що складається з: суми кредиту - 89301,08 доларів США; суми процентів - 5284,76 доларів США; пені у розмірі 13355,13 грн.; судового збору у розмірі 3219 грн.

Позивач, незважаючи на те, що сплив строк кредитування за кредитним договором просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за процентами у розмірі 5692,67 доларів США, яку нарахував за період з 13 червня 2012 року по 20 червня 2017 року, тобто за строк більше ніж п'ять років.

Вважає, що така вимога є безпідставною та не відповідає вимогам законодавства, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду.

Щодо пред'явлення позивачем вимог за межами строку позовної давності то апелянт зазначає, що виходячи з умов Кредитного договору (п.п.2.6.2 п.2.6 ст.2, п.п.4.1.1 п.4.1 та п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4), а також вимог законодавства: у позивача виникло право достроково вимагати від Позичальника повернення суми кредиту з 16 жовтня 2011 року; перебіг позовної давності щодо стягнення суми кредиту почався з 16 жовтня 2011 року.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, внаслідок подання Позивачем у червні місяці 2012 року позову про стягнення суми кредиту, процентів та пені, строк позовної заяви щодо стягнення суми кредиту перервався та почав обраховуватись з початку.

Позовну заяву до Шевченківського районного суду м. Києва позивач подав 14 червня 2016 року.

Тобто позивач звернувся до суду вже після того, коли з моменту переривання строку позовної давності, щодо стягнення суми кредиту вже минув строк позовної давності, а саме майже через чотири роки.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Виходячи з наведеного, не може бути задоволена вимога позивача про стягнення процентів за період з 13 червня 2012 року по 20 червня 2017 року, оскільки проценти нараховані після спливу строку кредитування та строку позовної давності; пені за період з 14 червня 2015 року по 20 червня 2017 року, як на суму процентів так і на суму кредиту, оскільки позивачем така пеня нарахована за межами строку позовної давності; строк позовної давності щодо стягнення суми кредиту сплив; право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування.

Щодо нарахованої позивачем пені за прострочення сплати процентів зазначає, що позивачем не було подано повного розрахунку такої заборгованості, а лише надано пояснення, яким чином у нього вийшла така сума.

Вважає, що позивачем не було належним чином обґрунтовано наявність заборгованості та правомірності нарахування на неї пені.

Просив, апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 квітня 2008 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №28808С61, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 205273,83 доларів США для інвестування коштів в будівництво житла та зобов'язався повернути кредит до 08 вересня 2014 року та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.2.2.1 Кредитного договору, банк щомісячно нараховує проценти за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m) + 7, 53 %.

Відповідно до п.2.4.1 Кредитного договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язався здійснювати погашення кредиту у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту, що є обов'язковим для виконання відповідачем ОСОБА_2

Умовами договору визначено, що він діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором (п.6.1).

Банком взяті на себе обов'язки було виконано у повному обсязі, кошти надані відповідачу.

До договору кредиту неодноразово вносились зміни, зокрема, додатковою угодою №1 від 30 січня 2009 року змінювалась відсоткова ставка за користування коштами; угодою №2 від 13 березня 2009 року також змінювалась відсоткова ставка за користування коштами та було погоджено новий графік погашення кредиту; додатковими угодами №3 від 28 січня 2010 року, №4 від 14 жовтня 2011 року та №5 від 20 лютого 2013 року було також змінено проценти за користування коштами та згідно із останньою додатковою угодою встановлений в такому розмірі: на період 08 квітня 2008 року до 31 грудня 2008 року LIBOR (12m) + 7,53%; на період з 01 січня 2009 року до 31 грудня 2010 року - 7,25% річних,на період з 01 січня 2011 року до 30 вересня 2011 року LIBOR (12m) + 7,53 %, на період з 01 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року - 8,31%,на період з 01 жовтня 2012 року до 19 лютого 2013 року LIBOR (12m) + 7,53 %; на період з 20 лютого 2013 року до кінця дії Договору - 0,1% річних.

Відповідач не виконував належним чином умов договору та не повертав кредитні кошти, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №28808С61 від 08 квітня 2008 року, що станом на 12 червня 2012 року становить 94585,84 дол. США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 755977,33 грн., пені 13355,13 грн. та судового збору 3219,00 грн., а всього 772551,46 грн.

Із рішення вбачається що заборгованість за кредитним договором стягнута станом на 12 червня 2012 року в сумі 94585,84 доларів США, що складається із: заборгованості по виплаті кредиту в сумі 89301,08 доларів США, заборгованості за відсотки в період користування кредитом в сумі 5284,76 доларів США, пеня нарахована за прострочену заборгованість за відсотками в сумі 1758,28 доларів США, пеня за прострочену заборгованість за кредитом в сумі 11596,85 доларів США, пені 13355,13 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем заявлено про застосування позовної давності, а тому стягненню підлягають проценти за три роки до моменту звернення до суду з позовом, тобто з червня 2013 року, що становить 367,36 доларів США. А враховуючи, що неустойка, більше ніж в двісті раз перевищує суму заборгованості, суд вважав за можливе зменшити розмір неустойки до суми заборгованості за відсотками.

Так як судом зменшено розмір пені, вважав відсутніми підстави для застосування положень ст.ст.258,267 ЦК України щодо нарахованої пені.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів у повній мірі погодитись не може, вважає мотиви, з яких суд прийшов до висновку про стягненні заборгованості по пені передчасними, виходячи з наступного.

За загальним правилом, у відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Про застосування позовної давності заявляв відповідач, з позовної заяви банку вбачається, що заборгованість відповідача розрахована за період з 13 червня 2012 року до 12 січня 2016 року, відтак до стягнення підлягала пеня за період з 13 січня 2015 року до 12 січня 2016 року, тобто за останній календарний рік, що становить 1087847,01 грн.

А тільки після цього, підлягала застосуванню ст.551 ЦК України, так як не дивлячись на те, що сума заборгованості за останній календарний рік становить 1087847,01 грн., вона значно перевищує розмір збитків, які суд визначив з урахуванням застосування трирічного строку позовної давності у розмірі 367,36 доларів США, що еквівалентно 9559,85 грн.

В решті рішення є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності (ст.267 ЦК України).

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно застосував строки позовної давності та правомірно стягнув нараховані проценти за три роки до моменту звернення до суду у розмірі 367,36 доларів США, а тому рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, в частині обґрунтування рішення про стягнення пені, суд невірно застосував норми законодавства, у зв'язку з чим, рішення в цій частині підлягає зміні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити частково. Рішення в частині мотивів стягнення заборгованості по пені за договором №28808С61 від 08 квітня 2008 року змінити.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба