Справа № 454/471/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа Сокальська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, вказавши, що 25.01.2004 року померла її мати ОСОБА_3 Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, що належала спадкодавцю згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) площею 1,26га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Сокальського району. За життя мати заповіту не склала. Спадкоємцями майна є позивач.

Оскільки на даний момент позивач немає можливості прийняти спадщину, тому змушена звернутися до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

22.03.2018 року залучено Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в якості співвідповідача у даній цивільній справі.

Згідно поданого відзиву на позовну заяву представником ГУ Держгеокадастру у Львівській області просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. Вказує, що форма сертифікатів на право на земельну частку (пай) та зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) затверджена Постановою КМУ 12.10.1995р. №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Окрім того вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадщини тому його вимоги є безпідставними.

Позивач в судове засідання не прибув, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району в судове засідання не прибув. Однак через канцелярію суду надійшла заява сільського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позов визнає.

Представник ГУ Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи у відсутності їхнього представника суду не поступало.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та вирішення даної справи покладає на розгляд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії суперечать інтересам інших осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №323718 встановлено, що ОСОБА_3 померла 24.01.2004 року.

Із дослідженої копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛВ №13812 встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 23.05.1997р. №254 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,26 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що перебуває у колективній власності ОСОБА_2 сільської ради.

З довідки №1275 від 11.10.2017р. виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала і була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із нею проживали ОСОБА_1 син та ОСОБА_4 невістка. Заповіт від її імені у виконкомі сільської ради не посвідчувався.

З наведених підстав, позивач не пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки на момент її відкриття проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.3.5. роз'яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згіднозі ст. 125 ЗК, протее розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 одержала Сертифікат на право приватної власності на землю, однак не встигла здійснити державну реєстрацію, а тому у ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, 1218, 1225, 1260 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, 09.04.1960р.н., право на земельну ділянку площею 1,26га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №13812, що належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина