Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 6-5656/11

провадження № 61-21854св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк»,

представник заявника - Гуцул Андрій Дмитрович,

заінтересована особа - ОСОБА_3,

представник заінтересованої особи - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 22 жовтня 2015 року в складі колегії суддів: Вербової І. М., Кирилюк Г. М., Шахової О. В.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2011 року публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» (далі -

ПАТ «Ерсте Банк») звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 вересня 2011 року в справі № 845/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 1 073 457,10 доларів США та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом - 25 000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2011 року (з урахуванням ухвали суду від 11 січня 2013 року про виправлення описок) заяву задоволено.

Видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 вересня 2011 року в справі № 845/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 1 073 457,10 доларів США та витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом - 25 000,00 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2011 року в справі за заявою ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що апеляційне провадження у цій справі було помилково відкрито, оскільки у відповідності до вимог статей 293, 389-11 ЦПК України 2004 року оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

У грудні 2015 року ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив його право на доступ до правосуддя та безпідставно закрив апеляційне провадження.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 389-11 ЦПК України 2004 року за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2011 року (з урахуванням ухвали суду від 11 січня 2013 року про виправлення описок) заяву задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 вересня 2011 року в справі № 845/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість у розмірі 1 073 457,10 доларів США та витрати, пов'язані з вирішенням спору Третейським судом - 25 000,00 грн.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції на указану ухвалу суду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2011 року в справі за заявою ПАТ «Ерсте Банк» про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду.

Також, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року справу призначено до апеляційного розгляду на 22 жовтня 2015 року.

Статтею 293 ЦПК України 2004 року встановлено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 33 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно із частиною третьою статті 389-11 ЦПК України 2004 року ухвала суду про відмову у видачі виконавчого листа може бути оскаржена сторонами протягом п'ятнадцяти днів з дня її поновлення судом у апеляційному порядку.

Таким чином, закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що положеннями статті 293 ЦПК України

2004 року не передбачено оскарження окремо від рішення суду ухвали про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а нормами статті 389-11 ЦПК України 2004 року не передбачено оскарження такої ухвали суду першої інстанції, оскільки в такому випадку оскарженню підлягало рішення третейського суду або виконавчий лист у порядку, передбаченому статтею 369 ЦПК України 2004 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило