П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Київ

Справа № 22-4472 Головуючий у 1-й інстанції: Вовк Є.І.

Унікальний №753/23813/17 Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

РатніковоїВ.М.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного банку України на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом народного депутата України ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - Національний банк України, про припинення дії, яка порушує право, зобов'язання вчинити дії в натурі,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року на стадії пред'явлення позову народного депутата України ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - Національний банк України, про припинення дії, яка порушує право, зобов'язання вчинити дії в натурі, задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Суд вжив заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 брати участь в роботі та засіданнях Правління Національного банку України; заборони вчиняти та/або виконувати всі та будь-які дії, пов'язані з виконанням та/або здійсненням повноважень заступника Голови Національного банку України, та/або будь-яку іншу діяльність на посаді заступника Голови Національного банку України до вирішення даного спору по суті.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, Національний банк України через свого представника Сапальова В.В. подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та ухвалити судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити (а.с.93-102).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просив суд закрити апеляційне провадження на підставі п.3 ч.2 ст. 362 ЦПК. Позивач вказав, що постановлення оскаржуваної ухвали про забезпечення позову жодним чином не впливає на діяльність як НБУ загалом так і діяльність Правління НБУ зокрема. Тому позивач звернув увагу, що у оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції безпосередньо не вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки НБУ у розумінні ст. ст. 2, 352 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представників НБУ, Григорчука В.І., Пожидаєва А.М., Пріцака І.Є., Уколова О.Л., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, ОСОБА_2 та його представника, адвоката ОСОБА_17, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову народного депутата України ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує право, зобов'язання вчинити дії в натурі шляхом заборони ОСОБА_4 брати участь в роботі та засіданнях Правління Національного банку України; заборони вчиняти та/або виконувати всі та будь-які дії, пов'язані з виконанням та/або здійсненням повноважень заступника Голови Національного банку України, та/або будь-яку іншу діяльність на посаді заступника Голови Національного банку України до вирішення даного спору по суті, суд першої інстанції виходив з наступного.

На час розгляду заяви про забезпечення позову не спростовані дані про те, що позивачу як народному депутату України об'єктивно стало відомо про втрату бездоганної репутації, численних випадків забороненої діяльності ОСОБА_4 (зокрема ст.65 Закону України "Про Національний банк України"), під час виконання нею трудових обов'язків на посаді заступника голови правління Національного банку України (призначеної на підставі відповідного рішення Ради вказаної третьої особи 25 жовтня 2016 року), в тому числі, щодо співробітництва з сином останньої, при виконанні ним трудових обов'язків у банку "Платинум Банк" (щодо конфлікту інтересів), а також щодо системних випадків діяльності цього відповідача спрямованої на неофіційне сприяння приватним фізичним особам (зокрема акціонерам приватних банків) у вирішенні їх особистих питань, зокрема шляхом вчинення під час виконання трудових обов'язків дій, потрібних для вказаних осіб - всупереч інтересам та стабільності банківської системи України (на підтвердження чого в позові містяться посилання на аудіо докази та їх роздруківки, тобто позивач посилається на наявні та конкретні докази, достовірність яких на даний час не спростована, а отже мається вірогідність існування вищевказаних обставин, на які посилається позивач в обґрунтуванні позову). При цьому, зазначені Народним депутатом України питання виникли на тлі майже щоденного знецінення гривні (що на думку суду є загальновідомою в Україні обставиною, яка підтверджена відповідною динамікою її падіння згідно з офіційним курсом НБУ, так згідно з загально доступною інформацією курс саме НБУ гривні за 1 долар США був визначений станом на: 04 грудня 2017 року у розмірі 27.0543 грн.; 05 грудня 2017 року - 27.2153 грн.; 15 грудня 2017 року - 27.41 грн., а станом на 22 грудня 2017 року вже 27.8559 грн. за 1 долар) і причинний зв'язок з питаннями, зазначеними народним депутатом України ОСОБА_2 у вказаному позові не виключений, а отже суд має діяти і враховуючи крайню важливість та необхідність щодо тієї загрози стабільності банківської системи України та добробуту Українського народу, на наявність якої наполягає і народний депутат України ОСОБА_2 у вказаних зверненнях.

За таких обставин, ураховуючи положення Закону України "Про статус народного депутата України" та Закону України "Про Національний банк України", районний суд прийшов до висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову, зокрема щодо неможливості забезпечення ефективного захисту прав та інтересів позивача - народного депутата України, та задовольнив заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

При перевірці правильності указаних висновків у контексті доводів апеляційної скарги НБУ та доводів відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Апеляційний суд не входить в обговорення доводів апеляційної скарги та відзиву ОСОБА_2 на апеляційну скаргу в частині права Національного банку України оскаржити ухвалу суду про забезпечення позову, оскільки у даній справі Національний банк України є третьою особою, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 42 ЦПК України є учасником справи і має безумовне право апеляційного оскарження відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України.

Згідно зі змістом остаточної редакції позовних вимог народного депутата України ОСОБА_2, зокрема до ОСОБА_4, позивач просить суд припинити дії заступника Голови Національного банку України ОСОБА_4 щодо здійснення незаконної діяльності, передбаченої статтею 65 Закону України "Про Національний банк України" (т.1, а.с.36-43). В обґрунтування цих вимог позивач вказав на факти та обставини, які на його думку є очевидним та беззаперечним доказом втрати ОСОБА_4 бездоганної ділової репутації, що є прямою підставою для звільнення ОСОБА_4 з посади заступника Голови Національного банку України (т.1, а.с.6).

Указані позовні вимоги позивач просив забезпечити шляхом заборони ОСОБА_4 брати участь в роботі та засіданнях Правління Національного банку України; заборони вчиняти та/або виконувати всі та будь-які дії, пов'язані з виконанням та/або здійсненням повноважень заступника Голови Національного банку України, та/або будь-яку іншу діяльність на посаді заступника Голови Національного банку України до вирішення даного спору по суті.

Згідно ст. 16 Закону України "Про Національний банк України" Правління Національного банку є колегіальним органом та складається з шести осіб: Голови Національного банку, першого заступника та заступників Голови Національного банку. Правління Національного банку очолює Голова Національного банку.

Відповідно до положень ст. 641 цього Закону позови, подані, зокрема проти членів Правління Національного банку, вважаються позовами, поданими проти Національного банку.

За правилами ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК).

Відповідно до положень ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії. Водночас, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. ч. 7,10 ст. 150 ЦПК).

Відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ураховуючи суть позовних вимог народного депутата України ОСОБА_2 та вимог його заяви про забезпечення позову у контексті положень процесуального закону, якими урегульовано питання забезпечення позову, та положень Закону України "Про Національний банк України", апеляційний суд приходить до наступних висновків.

По-перше, з матеріалів позову не вбачається, що між сторонами дійсно виник спір.

По-друге, у даній справі заявлені позовні вимоги немайнового характеру про припинення дії, яка порушує право, зобов'язання вчинити дії в натурі. Зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення заявлених позовних вимог, зокрема, вимог до ОСОБА_4 про припинення дій заступника Голови Національного банку України ОСОБА_4 щодо здійснення незаконної діяльності.

По-третє, унаслідок задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 брати участь в роботі та засіданнях Правління Національного банку України; заборони вчиняти та/або виконувати всі та будь-які дії, пов'язані з виконанням та/або здійсненням повноважень заступника Голови Національного банку України, та/або будь-яку іншу діяльність на посаді заступника Голови Національного банку України суд фактично ухвалив рішення без розгляду справи по суті, оскільки де-факто припинив роботу заступника Голови Національного банку України ОСОБА_4 на займаній посаді в обхід процедури, передбаченої Законом України "Про Національний банк України".

Вказані обставини з урахуванням положень ст. ст. 374, 376 ЦПК України дають суду апеляційної інстанції підстави скасувати оскаржувану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви народного депутата України ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви народного депутата України ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 травня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

В.М.Ратнікова