Справа № 342/963/18
Провадження № 2/342/664/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.

за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Торговицької сільської ради, в якому просить визнати за ним права та обов'язки забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_3, якій відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок належав житловий будинок по АДРЕСА_1. 13.04.2011 р. ОСОБА_3 в Торговицькій сільській раді склала заповіт, за яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1. В межах передбаченого законом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів житловий будинок по АДРЕСА_1. Згідно виписки з погосподарської книги Торговицької сільської ради в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зять ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Випискою з інвентаризаційних матеріалів стверджено, що старий житловий будинок, на який видавалося свідоцтво про право власності, знесений, у 2012р. побудований новий будинок згідно рішення Торговицької сільської ради № 51 від 19.07.2011р. Оскільки будівництво здійснювалось згідно з законом, але спадкодавець за життя не здійснила дії, необхідні для набуття права власності на нерухоме майно, то до складу спадщини входять права та обов'язки забудівника. Також в позові зазначив, що згідно технічного паспорта житлове господарство по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку загальною площею 138,5 кв.м, житловою площею 68,8 кв.м, двох літніх кухонь, кладови, гаражу, убиральні, колодязя, огорожі та вимощення. Після смерті забудівника ОСОБА_3 позивач не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріуса.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що після смерті ОСОБА_3 успадкував та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки. Оскільки нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1, так як будинок не зданий в експлуатацію, тому просить позов задовольнити з наведених в позовній заяві підстав.

Торговицька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без її представника, заперечень щодо позову не має.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Копією свідоцтва на право приватної власності на жилий будинок від 14 липня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 142 від 10 липня 1987 р., посвідчено, що в цілому жилий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. Те, що АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1, свідчить витяг з погосподарської книги Торговицької сільської ради № 972 від 09.08.2014 р.

Випискою № 972 від 09.07.2014р. із погосподарських книг Торговицької сільської ради стверджено, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_1 проживали голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р., актовий запис № 11 від 20.02.1989р. (погосподарська книга 9 за 1986-1990р., особовий рахунок НОМЕР_3); згідно погосподарської книги № 2 особовий рахунок НОМЕР_2 за 1991-1995 р. проживали ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; згідно погосподарської книги № 1 особовий рахунок НОМЕР_4 за 1996-2000 р. проживали ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., актовий запис № 15 від 01.03.2000р; згідно погосподарської книги № 1 особовий рахунок НОМЕР_4 за 1996-2000 р. проживали ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., актовий запис № 15 від 01.03.2000р; згідно погосподарських книг: № 1 особовий рахунок НОМЕР_6 за 2001-2005 р., № 1 особовий рахунок НОМЕР_5 за 2006-2010 р., № 2 особовий рахунок НОМЕР_7 за 2011-2015 р. проживала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. За зазначеним господарством закріплена земельна ділянка загальною площею 1,1574 га, в т.ч. для будівництва і обслуговування 0,25 га.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.), який набрав чинності з 01.01.2004 р., визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4-5 Прикінцевих та перехідних положень згаданого ЦК - цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Станом на 15.04.1991 року (час припинення колгоспних дворів) у господарстві по АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області проживали ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 99 років в с. Торговиця Городенківського району, запис за № 15 від 01.03.2000 р., що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8, виданого 1 березня 2000 р. виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 18.02.2000 р. секретарем виконкому Торговицької сільської ради, ОСОБА_5 все належне їй майно заповіла ОСОБА_3; заповіт зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 24.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_5 померла до 01.01.2004 р., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Оскільки на час смерті ОСОБА_5 разом з нею проживала ОСОБА_3, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, як колишній член колгоспного двору та як спадкоємець за заповітом.

За заповітом, посвідченим 13 квітня 2011 р. секретарем Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1; заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 19.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Торговиця, актовий запис № 9 від 09.02.2015 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9, виданого 09.02.2015 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

На час смерті ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом є ОСОБА_1. Про те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, свідчить заява про прийняття спадщини, наявна в спадковій справі № 98/2015, наданій суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. Копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом, видані 04.06.2018 р., зареєстровані в реєстрі за № 909, № 910 стверджують, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкував земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, площами: 0,1760 га, 0,5012 га.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. від 30.08.2018 р. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що право власності померлої на новостворене нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку, правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 2012 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1970, 1985 роках. Звітом про вартість майна, складеним ЕТВО «Придністров'я», стверджено, що вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 станом на 28.02.2018 р. становить 215900 грн. Про те, що за заявою ОСОБА_3 їй був наданий дозвіл на будівництво на існуючій садибі по АДРЕСА_1, свідчить рішення Торговицької сільської ради № 51 від 19.07.2011р.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 7058 від 30.07.2014р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 211 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 Городенківського району зареєстровано за ОСОБА_5 (гол. колгоспного двору) на підставі Свідоцтва про право власності від 14.07.1987р. згідно рішення Городенківської райради № 142 від 10.07.87 р. В цій виписці зазначено, що старий житловий будинок, на який видавалося свідоцтво про право власності, - знесений; у 2012 р побудований новий житловий будинок згідно рішення № 51 від 19.07.2011р.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Оскільки будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 проводилося ОСОБА_3 на існуючій садибі згідно рішення Торговицької сільської ради № 51 від 19.07.2011 року, за життя спадкодавця ОСОБА_3 новозбудований будинок не був зданий в експлуатацію, тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову про визнання за її спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 прав та обов'язків забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220-1222,1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273,352,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, права та обов'язки забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце знаходження відповідача Торговицької сільської ради - вул. Шевченка, 52, с. Торговиця, Городенківський район, Івано-Франківська область, .

Повне судове рішення складене 18.11.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.