Ухвала

18 траня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.,

за участю стягувача ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк від 27.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу,-

встановив:

Стягувач звернулася до суду з даною скаргою, в якій просила скасувати постанову головного державного виконавця Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Казаніна Д.А. про повернення їй виконавчого документу від 27 червня 2017 року з підстав несплати авансового внеску, оскільки вона від нього звільнена згідно ч.2 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження".

В судовому засіданні заявниця та її представник наполягали на задоволенні скарги.

Представник Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Судом встановлено, що рішенням Волноваського районного суду від 12.05.2017 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто інфляційне збільшення 260 461,56 грн., пеня 276 501,56 грн., а всього 536963,12 грн.

На підставі вказаного рішення 23.05.2017 року по справі було видано виконавчий лист №2/221/491/2017, який ОСОБА_1 разом з заявою направила на примусове виконання до Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк за місцем проживання боржника ОСОБА_4.

Згідно з відміткою державного виконавця у виконавчому листі 07.06.2017 року його було повернуто ОСОБА_1 згідно п.8 ч.4 ст.4 Закону України „Про виконавче провадження".

ОСОБА_1 повторно надіслала виконавчий лист разом з рішенням суду зі скаргою на примусове виконання до Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк.

Згідно з відміткою державного виконавця у виконавчому листі 27.06.2017 року його повторно було повернуто ОСОБА_1 з тих самих підстав: п.8ч.4 ст.4 Закону України „Про виконавче провадження".

Згідно з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 27 червня 2017 року виконавчий лист був повернутий ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю підтвердження авансового внеску.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження" від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Як вбачається з рішення Волноваського районного суду від 12.05.2017 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто інфляційне збільшення 260461,56 грн. та пеня 276501,56 грн., а всього 536963,12 грн. саме за те, що ОСОБА_4 не відшкодована шкода, завдана їй каліцтвом та ушкодженням здоров'я, яка 25.11.2013 року була стягнута рішенням Волноваського районного суду в сумі 246920,45 грн., яке по теперішній час не виконане, тому судом і була нарахована інфляція та пеня за несплату цієї шкоди, завданої здоров'ю.

Тому збільшення суми шкоди, завданої каліцтвом, не є підставою для сплати авансового внеску, оскільки ОСОБА_1 від нього звільнена згідно ч.2 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження".

Отже, постанова головного державного виконавця Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Казаніна Д.А. про повернення ОСОБА_1 виконавчого документу від 27 червня 2017 року з підстав несплати авансового внеску порушує її права під час виконання судового рішення, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

У відповідності зі ст.. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 у встановлений законом десятиденний строк не звернулася до суду з поважних причин, так як є інвалідом 3 групи, постійно хворіє, тому пропущений строк може бути поновлений судом.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги.

Скасувати постанову головного державного виконавця Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Казаніна Д.А. про повернення виконавчого документу від 27 червня 2017 року.

Зобов'язати державного виконавця Будьонівського РВ ДВС м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій винести постанову про відкриття виконавчого провадження та звернути її до негайного виконання згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 12.05.2017 року № 221/1115/17.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Є.І.Мохов