Справа № 549/195/18
Провадження № 2-о/549/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

з участю - секретаря Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнухи цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Чорнухинська державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення факту належності документа,

встановив:

Заявник звернувся до суду і свої вимоги мотивував тим, що 30 квітня 1993 року придбав однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 квітня 1993 року, посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори.

Проте, у даному договорі його прізвище помилково вказано як «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».

Заявник має намір вчинити нотаріальні дії відносно відчудження своєї квартири, але не має змоги це зробити в зв'язку з невідповідністю даних у договорі із даними в паспорті.

В зв'язку з цим просить встановити юридичний факт, що зазначений договір купівл-продажу, виданий на ім'я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1, тобто йому.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує.

Державний нотаріус Чорнухинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, заявник у справі, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року та проживає в АДРЕСА_3

В свідоцтві про народження виданого повторно 20 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнухинського районного управління юстиції Полтавської області серія НОМЕР_2 його прізвище записано як «ОСОБА_1». (а.с.8).

З копії оглянутого в судовому засіданні договору купівлі-продажу від 30 квітня 1993 року ОСОБА_1 придбав однокімнатну квартиру в АДРЕСА_2, але у вищевказаному договорі допущена граматична помилка та вказано прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Проаналізувавши вищевикладені докази, які в суду сумніву не викликають, суд приходить до висновку, що дійсно договір купівлі-продажу від 30 квітня 1993 року посвідчений на ім'я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1, заявнику у справі, а тому, враховуючи те, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення і усунути виявлені розбіжності іншим чином неможливо, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81,247, 293, 294, 295, 315, 316 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Чорнухинська державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення факту належності документа задовольнити.

Встановити, що договір купівлі-продажу однокімнатної квартири від 30 квітня 1993 року, посвідчений державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори зареєстрований в реєстрі за №1-ц-661 належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя