Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1774/18

Номер провадження: 2/511/713/18

04 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритом судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача, який було уточнено 22.11.2018 року, в якому просить: - визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом НВА №668964 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства "Україна" с. Камянка Роздільнянського району Одеської області розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), видане на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; - визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_4, померлій 16.02.2004 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 16.02.2004 року померла її мати ОСОБА_4. ОСОБА_4 за життя заповіту не склала, тому мало місце спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем після її смерті є вона її донька, інших спадкоємців першої черги за законом не має. Вона у встановленому порядку звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу №163/2016.

Вона вважала, що після смерті матері відкрилась спадщина на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна», с. Камянка Роздільнянського району Одеської області, розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах, так як в неї був наявний на ім"я ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №033579.

22.10.2016 року нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом НВА №668964 на вище зазначене право на земельну частку (пай). З метою оформлення права власності на земельну ділянку, вона звернулась до Роздільнянської РДА з заявою про надання їй дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колишнього АCT «Україна» на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту.

Однак їй було відмовлено у задоволенні її заяви з посиланням на те, що відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, на яку вона має право в порядку спадкування, вже зареєстрована на імя спадкодавця в Державному земельному кадастрі 03.08.2006 року з кадастровим номером :01:003:0052.

Далі вона отримала Витяг з ДЗК про земельну ділянку НВ-018 від 01.08.2018 року, відповідно до якого за ОСОБА_4, на підставі державного акту від 03.08.2006 року серії ЯА №860414 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Таким чином, вважає, що після смерті матері вона успадкувала не право на частку в землях колективного господарства на території ОСОБА_3 сільської ради, а право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, так як її мати при житті оформила право власності на землю, про що вона не знала і саме це право вона успадкувала після її смерті.

Тому просила суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), так як до складу спадкового майна таке право не входило та визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, належну її матері ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.08.2006 року серії ЯА №860414.

Ухвалою суду від 13.09.2017 року було замінено відповідача - Відділ у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належним відповідачем ОСОБА_6 управлінням Держгеокадастру в Одеській області.(а.с.29)

Ухвалою суду від 04.12.2018 року після уточнення позовних вимог відповідача ОСОБА_6 управління Держгеокадастру в Одеській області було виключено. (а.с.137)

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали повністю, просили справу розглядати за відсутністю їх представника. (а.с.39)

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що 16.02.2004 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть №372811, виданим ОСОБА_3 сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №12. (а.с.4)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.04.2018 року за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 сільська рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, заявлені ОСОБА_2 вимоги задоволені повністю, встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною донькою ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2004 року. (а.с.8)

ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, про що було заведену спадку справу. (а.с.7)

Після смерті матері в неї залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №033579, виданий на імя ОСОБА_4 Роздільнянською РДА 12.10.1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.02.1997 року за №341, згідно якого її мати мала право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна», село Камянка Роздільнянського району Одеської області, розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Тому саме цей документ вона подала до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини.

22.10.2016 року нотаріусом їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом НВА №668964 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна», село Камянка Роздільнянського району Одеської області, розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З метою оформлення права власності на успадковану земельну ділянку, вона звернулась до Роздільнянської РДА з заявою про надання їй дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель колишнього АCT «Україна» на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області за межами населеного пункту.

18.07.2018 року Роздільнянською РДА листом №К-361/01-05 ОСОБА_2 відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) , так як відповідно до листа Відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.07.2018 року №1078/117-18 вказана земельна ділянка (пай) згідно даних Державного земельного кадастру вже зареєстрована в Державному земельному кадастрі 03.08.2006 року з кадастровим номером :01:003:0052.

Згідно з Витягу з ДЗК про земельну ділянку НВ-018 від 01.08.2018 року встановлено, що за ОСОБА_4, на підставі державного акту від 03.08.2006 року серії ЯА №860414 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням дія ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Таким чином при житті ОСОБА_7 оформила своє право власності на належну їй земельну частку(пай), виділивши її в натурі та отримавши кадастровий номер та правовстановлюючий документ.

Позивач просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку, а тому дані спірні правовідносини виникли щодо визнання за позивачем її спадкових прав на майно.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах без зміни її цільового призначення.

Згідно роз"яснень, викладених в п.9 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю та іншими правовстановлюючими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" сертифікат на право на земельну частку пай є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі Державного акта про право власності на землю. (п.17 розділ Х "перехідні положення" ЗК)

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане , не мала права на спадкування , а також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд, повно та всебічно зясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, давши оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позові, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, померлої 16.02.2004 року, дійсно відкрилась спадщина, до якої ввійшло наступне спадкове майно.

Так при житті спадкодавець ОСОБА_4 спочатку отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №033579, виданий на імя ОСОБА_4 Роздільнянською РДА 12.10.1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.02.1997 року за №341, яким набула право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна», село Камянка Роздільнянського району Одеської області, розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Далі ОСОБА_4 при житті розпочала процедуру виділення вказаної земельної ділянки в натурі, звернулась з відповідними заявами до Роздільнянської РДА, дану земельну ділянку було виділено в натурі з присвоєнням кадастрового номеру і на підставі розпорядження Роздільнянської РДА від 18.01.2005 року за №444 на її ім"я ОСОБА_4 було виготовлено Державний акт про право власності на земельну ділянку, який вона не встигла отримати в звязку зі смертю.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВС у постанові від 07.06.2018 року, по справі №61-3567св18, Верховний Суд роз"яснив, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Оскільки спадкодавцем ОСОБА_4 дані умови дотримані, тому дійсно в даному випадку предметом спадкування після її смерті є земельна ділянка, належна ОСОБА_4 на підставі Державного акту від 03.08.2006 року серії ЯА №860414 про право власності на земельну ділянку, згідно якого остання набула право власності на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Відповідно сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД №033579, виданий ОСОБА_4, після виділення земельної ділянки в натурі та видачі ОСОБА_4 Державного акту про право приватної власності на землю, є недійсним згідно Перехідних положень земельного кодексу України.

Дані обставини є підставою для визнання недійсним на підставі ст.1301 ЦК України та скасування виданого на ім"я ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом НВА №668964 на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна», село Камянка Роздільнянського району Одеської області, розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), так як воно видане на підставі недійсного сертифікату.

При цьому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за ОСОБА_2 , як єдиною спадкоємицею по закону після смерті матері, права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_4, померлій 16.02.2004 року на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №860414 від 03.08.2006 року.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом НВА №668964 від 22.10.2016 року, на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського підприємства "Україна" с. Кам"янка Роздільнянського району Одеської області розміром 6,90 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, видане на ім"я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,1192 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0052, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала ОСОБА_4, померлій 16.02.2004 року на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №860414 від 03.08.2006 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук