Провадження № 22-ц/780/2305/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 23 17.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді - доповідача Верланова С.М., суддів Приходька К.П., Суханової Є.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Комфорт сервіс» (далі - ТОВ «УК «Комфорт сервіс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2015 року №3516 визнано ТОВ «УК «Комфорт сервіс» виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців житлового будинку АДРЕСА_1. Встановлено тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 грн. 50 коп. за 1 кв.м. Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири №АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 червня 2015 року. Відсутність договору про надання житлово - комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 з вересня 2015 року споживає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються ТОВ «УК «Комфорт сервіс», однак за період з вересня 2015 року по 31 травня 2016 року вона їх не сплачує, внаслідок чого станом на 31 травня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 5 827 грн. 23 коп., що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань та порушення права позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законом строк.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28 березня 2017 року, ТОВ «УК «Комфорт сервіс» просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в розмірі 2 557 грн. 81 коп., індекс інфляції у розмірі 527 грн. 97 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 131 грн., а всього 3 269 грн. 42 коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року позов ТОВ «УК «Комфорт сервіс» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УК «Комфорт сервіс» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2 557 грн. 81 коп., індекс інфляції у розмірі 527 грн. 97 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 131 грн., а всього 3 269 грн. 42 коп., та судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач надає послуги відповідачу ОСОБА_2, яка є власником квартири №АДРЕСА_1, з утримання будинку та прибудинкової території, однак вона відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.67,68 ЖК України не виконує своїх зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у встановлений законом строк.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «УК «Комфорт сервіс», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення судом першої інстанції факту ухилення відповідача від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг не відповідає дійсності, оскільки позивачем не надано доказів виконання ним обов`язку щодо підготовки та надання відповідачу такого договору. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що відповідач зверталась до ТОВ «УК «Комфорт сервіс» з метою укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, однак товариство не надало їй для розгляду та підписання підготовлений договір відповідно до типового договору, а тому вважає, що з вини позивача не був укладений з нею договір про надання житлово-комунальних послуг. Вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що позивачем складений розрахунок боргу за завищеним тарифом у розмірі 6 грн. 05 коп. та він включає послуги, які позивачем не надавались, а саме, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, дератизації, дезінсекції, послуги з охорони об`єкту. Зазначає, що нею було сплачено позивачу борг за фактично надані послуги у розмірі 3 216 грн. 78 коп., а тому вважає помилковим висновок суду першої інстанції про невиконання відповідачем обов'язку щодо оплати за фактично надані послуги. Також вказує, що задовольняючи позов ТОВ «УК «Комфорт сервіс», суд першої інстанції не застосував приписи ч.1 ст.141 ЦПК України щодо покладення судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач зменшив розмір позовних вимог з 6 486 грн. 20 коп. до 3 269 грн. 42 коп.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2015 року №3516 визнано ТОВ «УК «Комфорт сервіс» виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, зокрема, будинку АДРЕСА_1 та встановлено тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вказаною адресою у розмірі 5 грн. 50 коп. за 1 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири №АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 червня 2015 року.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по бульвару АДРЕСА_1.

Встановлено, що договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між сторонами не укладався.

Також встановлено, що нарахування плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «УК «Комфорт сервіс» проводить згідно з тарифами, затвердженими рішенням Петрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2015 року №3516 «Про визнання «ТОВ «УК «Комфорт сервіс» виконавцем послуг та погодження тарифів», а саме, у розмірі 5 грн. 50 коп. за 1 кв.м. Складові тарифу на послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території по бульвару АДРЕСА_1 розраховані згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (а.с.25, 75).

У зв'язку з неналежним виконанням обов'язків щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території у відповідача ОСОБА_2 станом на 31 травня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 2 557 грн. 81 коп., інфляційні витрати у розмірі 527 грн. 97 коп., 3 % річних від суми боргу у розмірі 131 грн., а всього 3 269 грн. 42 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості по комунальним послугам та даними зворотньо - сальдової відомості (а.с.102-103).

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Отже, обов'язок споживачів оплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової територіївідповідно до положень ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» носить імперативний характер.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що з вини позивача не був укладений з відповідачем договір про надання житлово-комунальних послуг, виходячи з того, що ТОВ «УК «Комфорт сервіс» не надало відповідачу для розгляду та підписання підготовлений договір про житлово-комунальні послуги відповідно до типового договору, не заслуговують на увагу, оскільки відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що хоча між сторонами і відсутні договірні відносини, однак існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, які свідчать про те, що ТОВ «УК «Комфорт сервіс» фактично надавало послуги з утримання будинку та прибудинкової території, колегія суддів вважає, що у споживача цих послуг - власника квартири ОСОБА_2, яка не відмовилась від них, виникло зобов'язання сплатити ТОВ «УК «Комфорт сервіс» борг за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що позивачем складено розрахунок боргу за завищеним тарифом у розмірі 6 грн. 05 коп. та він включає в себе послуги, які позивачем не надавались, а саме, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, дератизації, дезінсекції, послуги з охорони об`єкту, є необгрунтованими, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів того, що позивачем складений розрахунок боргу за завищеним тарифом у розмірі 6 грн. 05 коп. та він включає в себе послуги, які позивачем не надавались, а саме, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, зливної каналізації, дератизації, дезінсекції, послуги з охорони об`єкту, що є її процесуальним обов'язком відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що задовольняючи позов ТОВ «УК «Комфорт сервіс», суд першої інстанції не застосував приписи ч.1 ст.141 ЦПК України щодо покладення судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з того, що позивач зменшив розмір позовних вимог з 6 486 грн. 20 коп. до 3 269 грн. 42 коп., є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вирішив питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378 грн., оскільки оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги, які були уточнені позивачем, задоволені у повному обсязі, а сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 378 грн. був мінімальним розміром ставки судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру. За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача судового збору у меншому розмірі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального і процесуального права, а тому це рішення суду відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді