ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2258/18 Справа № 211/242/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/242/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 вересня 2018 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С.В. о 16 годині 02 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 04 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.03.2014 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 15 000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 25.12.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 41 336,80 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 вересня 2018 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 970,17 грн., яка складається із наступного: 2 525,53 грн. - заборгованість за кредитом, 500,00 грн. - фіксована частина штрафу, 1 944,61 грн. - процентна складова штрафу, та понесені судові витрати у розмірі 211,85 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить змінити рішення суду, скасувавши його в частині зменшення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафів. Зокрема, зазначає, що відповідач своїм підписом підтвердив, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, тобто між сторонами було укладено договір приєднання. Оскільки, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було направлено на фінансовий телефон клієнта повідомлення про застосування нової процентної ставки за кредитом, банк є таким, що виконав належним чином свої зобов'язання, а клієнт таким, що погодився на підвищення процентної ставки за кредитом. Крім того, позивач вважає, що сам по собі факт часткового погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за кредитом після підвищення процентної ставки, свідчить про його згоду на таке підвищення, а тому відсотки підлягають стягненню у повному обсязі. Позивач вважає, що суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводів банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, частково виконував умови договору, частково сплачував заборгованість за кредитом, у тому числі відсотки, пеню та комісію, а отже визнав свої зобов'язання та розміри встановлених обов'язкових платежів за кредитом, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення боргу у розмірі 41 336,80 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 27 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і Правила банківських послуг, Пам'ятка клієнта та ОСОБА_3.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконував умови договору в повному обсязі і суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитом, розмір якої останнім не оскаржується.

Зважаючи на те, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині зменшення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення відсотків за кредитним договором у визначеному позивачем розмірі, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрутованості.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині названих вимог закону не дотримався.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 27 березня 2014 року було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Факт укладення між сторонами кредитного договору визнається відповідачем ОСОБА_1, що звільняє позивача від доведення цих обставин на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Із Заяви позичальника ОСОБА_1 від від 27 березня 2014 року, Умов надання і Правила банківських послуг, Пам'ятки клієнта та Тарифів Банку, доданих до позову, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, не вбачається, яка процентна ставка була погоджена сторонами на момент укладення договору, оскільки позивачем надано суду витяг з Тарифів, який стосується всіх видів кредитних карт, які випускаються АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та не дають суду можливості ідентифікувати вид кредитної картки, яка була видана позичальнику.

Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з моменту укладення кредитного договору №б/н від 27 березня 2014 року діяла процентна ставка у розмірі 27,60% річних (2,3% на місяць), з 01 вересня 2014 року розмір відсоткової ставки було збільшено до 32,40% річних (2,7% на місяць), з 01 квітня 2015 року - до 42,00 % річних (3,5% на місяць). З 01 червня 2015 року розмір відсотків за кредитним договором визначався одночасно за процентною ставкою у розмірі 2,3% на місяць, 2,7% на місяць та 3,5% на місяць (а.с. 4-6).

Згідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували застосування сторонами у договорі змінюваної процентної ставки, встановленої у відповідності до вимог частин 4-6 ст. 1056-1 ЦК України.

У абзаці 1 пункту 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору, відповідно до вимог ст. ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди, тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора, тощо.

Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість (а.с. 18 - зворот).

Таким чином, в даному випадку позичальник позбавлений права не погодитися на зміну умов договору, і, у випадку незгоди із запропонованими змінами, зобов'язаний ініціювати розірвання договору.

Отже, така умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно до ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Суд відхиляє як доказ розрахунок заборгованості за відсотками за договором від 27.03.2014 року, укладеному між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем ОСОБА_1 наданий позивачем, оскільки в такому розрахунку застосовані збільшені розміри процентної ставки, тоді як збільшення розміру процентної ставки визнано судом протиправним.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Отже, суд зобов'язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв'язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок. З такою позицією погодився й Верховний Суд у своїй постанові по справі №775/7704/15 від 23.01.2018 року.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 27,60 відсотків річних як таку, що була встановлена на момент отримання відповідачем кредитної картки та відкриття карткового рахунку.

Заборгованість відповідача ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитом, з урахуванням отриманих та сплачених ним сум, які зазначені у виписці по особовому рахунку, за період з 27.05.2014 року по 25.12.2017 року, із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 27,60% річних складає 4 597,81 грн., виходячи з помісячного розрахунку за формулою: сума боргу за тілом кредиту х 2,3% : 100%, а саме: за період з 27.05.2014 року по 31.05.2015 року - 382,50 грн. (а.с. 4), червень 2015 року - 316,70 грн., липень 2015 року - 323,47 грн., серпень 2015 року - 326,54 грн., вересень 2015 року - 310,17 грн., жовтень 2015 року - 294,89 грн., листопад 2015 року - 291,16 грн., грудень 2015 року - 268,98 грн., січень 2016 року - 253,89 грн., лютий 2016 року - 220,43 грн., березень 2016 року - 205,32 грн., квітень 2016 року - 208,67 грн., травень 2016 року - 175,37 грн., червень 2016 року - 178,68 грн., липень 2016 року - 138,64 грн., серпень 2016 року - 122,98 грн., вересень 2009 року - 107,22 грн., жовтень 2016 року - 99,14 грн., листопад 2016 року - 84,21 грн., грудень 2016 року - 60,19 грн., січень 2017 року - 45,41 грн., лютий 2017 року - 28,43 грн., березень 2017 року - 4,67 грн., квітень 2017 року - 8,56 грн., травень 2017 року - 12,74 грн., червень 2017 року - 17,10 грн., липень 2017 року - 21,82 грн., серпень 2017 року - 26,90 грн., вересень 2017 року - 32,39 грн., жовтен6ь 2017 року - 37,94 грн., листопад 2017 року - 43,53 грн., грудень 2017 року - 49,17 грн.

Виходячи з того, що нараховані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсотки за користування кредитними коштами, отриманими за договором, не відповідають умовам укладеного між сторонами договору, колегія суддів дійшла висновку, що на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають до стягнення із ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором № б/н від 27.03.2014року в сумі 4 597,81 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення цих позовних вимог, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та зміні - в частині загального розміру заборгованості, який стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 528,60 грн. (а.с. 167), тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 вересня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість про процентам за кредитним договором б/н від 27 березня 2014 року станом на 25 грудня 2017 року в розмірі 4 597 (чотири тисячі п'ятсот дев'яносто сім) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 03 вересня 2018 року в частині загального розміру заборгованості за кредитом, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», змінити, збільшивши цей розмірі з 4 970,17 грн. до 9 567 (дев'яти тисяч п'ятисот шістдесяти семи) гривень 98 (дев'яносто восьми) копійок.

В іншій частині рішення суд залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: