Справа № 567/814/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.18 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області, ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнаня права на земельну частку (пай),

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області, ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання права власності на земельну частку (пай) звернувся ОСОБА_1

В обгрунтування позову зазначив, що з 22 березня 1993 року по 30 серпня 1996 року був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області.

Вказує, що 25 вересня 1995 року КСП «Хлібороб» ОСОБА_5 сільською радою народних депутатів Острозького району Рівненської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, загальною площею 1436,8 га, призначену для сільськогосподарського використання. Оскільки згідно списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, він зазначений, як такий, що має право на земельну частку (пай) в КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області у розмірі земельної частки (паю), що становить 3,67 в умовних кадастрових гектарах на одного члена господарства, вважає, що має право на земельну частку (пай).

Згідно додатку № 2 до протоколу комісії КСП «Хлібороб» від 18.12.1996 с. Почапки «Зміни та доповнення в списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» Острозького району, додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, серії РВ № 00016, виданого 25.09.1995 року, станом на 18.12.1996 року», під № 205 позивач був зазначений як такий, що виключений зі списку.

Зазначає, що сертифікат на право на земельну частку (пай) чи державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував.

Посилається на те, що оскільки на день видачі (25 вересня 1995 року) для КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, ОСОБА_5 сільською радою народних депутатів Острозького району Рівненської області Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 14, був членом КСП, тому набув право на земельну частку (пай), розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» та був протиправно виключений зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акта серії РВ № 00016.

Вказує, що розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області № 513 від 18.09.2001 року «Про скасування державної реєстрації підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», - скасовано державну реєстрацію підприємницької діяльності Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб». Однак з підстав виключення зі Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_4 районна державна адміністрація не має можливості виділити земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) КСП «Хлібороб» на території ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області.

Звертає увагу суду, що не був повідомлений про виключення зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00016 виданого 25.09.1995 року, про порушене право дізнався після перегляду по телебаченні в грудні місяці 2017 року інтервю Міністра юстиції України, у якому він відповів на питання щодо включення та виключення громадян зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства.

Вказує, що строк позовної давності був пропущений з поважної причини, так як в період з 16.06.2001 року по 29.09.2009 року, тобто в час видачі його односельцям та співробітникам по КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, державних актів на право приватної власності на землю, перебував на постійному лікуванні у зв?язку з перенесеною важкою відкритою черепно-мозковою травмою, переломом основи черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальною гематомою правої півкулі головного мозку, та наслідками спричиненими ними. Посилаючись на норми права, які містяться в ч.1 ст.1, ч.1 ст.9, ч.1 ст.256, ч.1 ст.257, ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України просив визнати поважними причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 21.06.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідачі подали суду відзиви на позовну заяву. 10.09.2018 представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. У відзиві відповідач підтвердив обставини, викладені позивачем щодо права на земельну частку (пай) розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» с.Почапки Острозького району Рівненської області відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, загальною площею 1436,8 га, призначену для сільськогосподарського використання. Відповідач погодився з висновком позивача щодо набуття права на земельну частку (пай) у звязку із виключенням останнього із списку КСП «Хлібороб» та просив суд визнати причини пропущення позивачем строку позовної давності поважними та поновити строк звернення до суду, задовольнити позов та взяти даний відзив до уваги. Одночасно відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області.

11.09.2018 представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. При цьому, в поданому відзиві відповідач підтвердив обставини, викладені позивачем щодо членства позивача у КСП «Хлібороб» с.Почапки Острозького району Рівненської області та права на земельну частку (пай) розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» с.Почапки Острозького району Рівненської області відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, загальною площею 1436,8 га, призначену для сільськогосподарського використання.

Враховуючи наведене, відповідачі вважають, що позивач має право на задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головного управління Держегеокадастру у Рівненській області подав до суду пояснення в яких підтвердив факт видачі КСП «Хлібороб» с.Почапки Острозького району Рівненської області державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016 на території ОСОБА_5 сільської ради. Зазначив, що Головне управління Держегеокадастру у Рівненській області згідно положень Земельного кодексу України не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі на місцевості.

За клопотаннями позивача від 26.10.2018 та 08.11.2018 до матеріалів справи приєднано письмові докази: довідку архівного відділу ОСОБА_4 районної державної адміністрації № 65/01-21 від 05.10.2018; довідку ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області № 571 від 11.10.2018; довідку ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області № 572 від 11.10.2018; довідку ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області № 573 від 11.10.2018; архівну копію рішення ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області № 76 від 10.12.2001 з додатком № 1 до нього.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Суд, розглянувши справу у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Зазначили, що з 22 березня 1993 року по 30 серпня 1996 року позивач був членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області. 25 вересня 1995 року КСП «Хлібороб» ОСОБА_5 сільською радою народних депутатів Острозького району Рівненської області було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, загальною площею 1436,8 га, призначену для сільськогосподарського використання.

Пояснили, що згідно списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, позивач зазначений, як такий, що має право на земельну частку (пай) в КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області у розмірі земельної частки (паю), що становить 3,67 в умовних кадастрових гектарах на одного члена господарства, тому має право на земельну частку (пай). Однак згідно додатку № 2 до протоколу комісії КСП «Хлібороб» від 18.12.1996 р. с. Почапки «Зміни та доповнення в списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» Острозького району, додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, серії РВ № 00016, виданого 25.09.1995 року, станом на 18.12.1996 року», під № 205 позивач був зазначений як такий, що виключений.

Зазначили, що сертифікат на право на земельну частку (пай) чи державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував.

Посилаються на те, що на день видачі для КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, ОСОБА_5 сільською радою народних депутатів Острозького району Рівненської області Державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 14, позивач був членом КСП, тому набув право на земельну частку (пай), розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» та був протиправно виключений зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акта серії РВ № 00016.

Вказують, що розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області № 513 від 18.09.2001 року «Про скасування державної реєстрації підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», - скасовано державну реєстрацію підприємницької діяльності Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб». Однак щодо звернення до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області з приводу виділення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, позивач отримав повідомлення, що з підстав виключення зі Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства ОСОБА_4 районна державна адміністрація не має можливості виділити земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) КСП «Хлібороб» на території ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області.

Звертають увагу суду, що позивач не був повідомлений про виключення зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, про порушене право дізнався після перегляду по телебаченні в грудні місяці 2017 року інтервю Міністра юстиції України, місця проживання та місця реєстрації позивач не змінював.

Вказує, що строк позовної давності був пропущений позивачем з поважної причини, так як в період з 16.06.2001 року по 29.09.2009 року, він перебував на постійному лікуванні у зв?язку з перенесеною важкою відкритою черепно-мозковою травмою, переломом основи черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальною гематомою правої півкулі головного мозку, та наслідками спричиненими ними.

Вважають, що зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 має право на визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,67 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» с.Почапки Острозького району Рівненської області відповідно до державного акта на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, виданого 25.09.1995.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, підтримав поданий відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.03.1993 позивача було прийнято у члени Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області (протокол № 3 від 15.03.1993 року), 30 серпня 1996 року позивач був звільнений з роботи в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, згідно поданої заяви (протокол № 8 від 30.08.1996 року), що підтверджується записами № 15-16 від 22.03.1993 та 30.08.1996 у трудовій книжці серії БТ-І № 8414797 заповненій 06.12.1985 року, довідкою ОСОБА_5 сільської ради № 573 від 11.10.2018. (а.с. 11,88)

З Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ № 00016, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 14 від 25.09.1995, виданого ОСОБА_5 сільською радою народних депутатів Острозького району Рівненської області, вбачається, що колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб» передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 1436,8 гектарів землі на території ОСОБА_5 сільської ради. (а.с. 13-15)

З протоколу № 1 засідання комісії КСП «Хлібороб» Острозького району від 20.12.1996, списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком № 1 до Державного акта серії РВ № 00016 встановлено, що позивач був зазначений під № 205 у списку громадян членів КСП. (а.с. 16-24). Як вбачається з протоколу № 2 засідання комісії КСП «Хлібороб» Острозького району від 20.12.1996, додатку № 2 до протоколу комісії КСП «Хлібороб» від 18.12.1996 р. с. Почапки «Зміни та доповнення в списках громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» Острозького району, додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, серії РВ № 00016, виданого 25.09.1995 року», станом на 18.12.1996 року, позивач був виключений з списків, підстава виключення вказана як «вибув 05.06.96 пр. №5». (а.с.25-27).

Розмір земельної частки (паю) по КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, становить 3,67 в умовних кадастрових гектарах на одного члена господарства, та нормативно-грошова оцінка такої частки (паю), станом на 01.01.2018 року становить 134 890 грн. 00 коп. (а.с.12)

Судом встановлено, що розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області № 513 від 18.09.2001 року «Про скасування державної реєстрації підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», - скасовано державну реєстрацію підприємницької діяльності Колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», що підтверджуються архівною копією розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області № 513 від 18.09.2001 року «Про скасування державної реєстрації підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб». (а.с. 28-29)

За змістом положень ст.5 Земельного кодексу України в редакції закону від 13.03.1992 року № 2196- XII, ст.3 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», ст.25 Закону «Про сільськогосподарську кооперацію» право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання колективним сільськогосподарським підприємством, сільськогосподарським кооперативом, або сільськогосподарським акціонерним товариством державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на право колективної власності на землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Земельного кодексу України 1990 року, державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Пунктом 17 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Судом встановлено, що після скасування державної реєстрації підприємницької діяльності колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», на виконання вище вказаних норм діючого на той час законодавства, згідно з рішенням № 76 від 10 грудня 2001 року ОСОБА_5 сільської ради виділення земельних часток (паїв) «Про виділення земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю», додатку № 1 до рішення ОСОБА_5 сільської ради від 10.12.2001 № 76 земельні ділянки із земель КСП «Хлібороб» були вилучені та передані в приватну власність для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва власникам сертифікатів, видано їм державні акти на право приватної власності на землю.(а.с.99-105)

Разом з тим, позивач сертифікат на право на земельну частку (пай) чи державний акт на право власності на земельну ділянку не отримував. Дані обставини підтверджуються заявою ОСОБА_1 від 03.05.2018 на імя голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації, повідомленням ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області № 208/01-49 від 11.05.2018 року, повідомленням відділу в ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 28-17-0.29-143/101-18 від 27.04.2018 року, довідок ОСОБА_5 сільської ради № 128 від 12 березня 2018 року, № 655 від 20.12.2017. (а.с.30-32)

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» ЗК. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Разом з тим, відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України 2004 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

На пред'явлення позову про витребування належного громадянину майна, інших вимог про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст. 71 ЦК УРСР (діючий на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із вимогами ст.ст. 76, 80 ЦК Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності для пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін (ст. 75 УРСР).

Розпаювання земель КСП «Хлібороб» та, відповідно, отримання його членами сертифікатів, які підтверджують право на земельну частку (пай) відбулось у 2001 році, отже строк на пред'явлення даного позову закінчився до 2004 року. Одночасно в судовому засіданні встановлено, що в період з 16.06.2001 року по 29.09.2009 року, тобто і в час видачі громадянам та співробітникам по КСП «Хлібороб» с. Почапки Острозького району Рівненської області, державних актів на право приватної власності на землю, позивач перебував на постійному лікуванні у зв?язку з перенесеною важкою відкритою черепно-мозковою травмою, переломом основи черепа, забоєм головного мозку важкого ступеня, субарахноїдальна гематома правої півкулі головного мозку, та наслідками спричиненими ними, є інвалідом ІІ групи довічно, з приводу загального захворювання. Дані обставини підтверджені довідкою сер. МСЕ серії РВН № 138979 виданою 17.09.2009 року, епікризом від 12.07.2001 року, епікризом № 10856, протоколом обстеження ЕЕД 12 мЗв від 13.03.2002 року, протоколом обстеження від 04.12.2002 року, епікризом від 17.12.2002 року, епікризом № 989 від 27.10.2003 року, епікризом № 1051 від 29.10.2004 року, випискою із історії хвороби № 629 від 11.06.2005 року, випискою із історії хвороби № 1298 від 24.10.2006 року, випискою із історії хвороби № 2523 від 28.02.2008 року, випискою із історії хвороби № 2420 від 11.02.2009 року, випискою із історії хвороби № 1268 від 29.09.2009 року. (а.с.35-48)

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 21 червня 2018 року, будь-яких належних доказів перешкод звернення з позовом до суду з 1996 року по червень 2001 року не надав, суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити у зв'язку із закінченням строку позовної давності для предявлення позову. Аналогічного висновку про пропуск строку позовної давності дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 24.05.2017р. по справі № 400/1649/14-ц.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ»Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Таким чином, вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд з'ясував, що позивач був членом КСП на час отримання державного акта про право колективної власності на землю КСП «Хлібороб», був внесений до списку осіб, що додається до державного акта 25.09.1995, в подальшому 18.12.1996 був виключений зі списку громадян-членів КСП «Хлібороб».

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 80 ЦК Української РСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Оскільки позивач 18.12.1996 був виключений зі списку громадян-членів КСП «Хлібороб», то саме з цього часу він повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності для пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін (ст. 75 УРСР).

В свою чергу, з даним позовом позивач звернувся до суду лише у червні 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності від часу, коли позивач мав можливість довідатись про порушення права. Обставин, які б свідчили на користь переривання строку позовної давності за період з 1996 по 2001( ст. 76, 80 ЦК УРСР ), при розгляду даного спору судом не встановлено.

Позивач не надав переконливих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності, через які не мав можливості занадто тривалий час реалізувати свої права особисто або через представника.

На підставі ст.ст. 71-85 ЦК УРСР України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив :

в задовленні позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, просп.Незалежності, 14 Рівненська область, ), ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області (місцезнаходження: с.Почапки, вул.Незалежності, буд.5 Острозький район Рівненська область, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (місцезнаходження: м.Рівне, вул.С.Петлюри, 37, ), про визнання права на земельну частку (пай) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6