Справа № 487/4570/18
Провадження № 2/487/2042/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря Ільченко А.П., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному проваджені в приміщенні суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, діючи в інтересам дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду зпозовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 2011 року народження та ОСОБА_5, 2017 року народження, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16.07.2018 року та до повноліття дітей, шляхом перерахування на їх особисті рахунки.

У заяві вказали, що відповідач є одинокою матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, 2011 року народження та ОСОБА_5, 2017 року народження. При цьому тривалий час нехтує виконанням своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

24.02.2018 року відповідач залишила малолітніх дітей без нагляду в антисанітарних умовах за адресою АДРЕСА_1. За повідомленням громадян працівниками Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області дітей було вилучено з небезпечного оточення та за актами на покинутих дітей поміщено відповідно ОСОБА_4 до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», ОСОБА_5 до Миколаївського обласного будинку дитини, де вони перебувають на теперішній час.

Будучи попередженою про необхідність належного виконання батьківських обов'язків, ОСОБА_2 будь-яких дій, щодо повернення дітей у родину, не вчинила.

Просилипозбавити ОСОБА_2 батьківських прав, посилаючись на положенняст. 164 СімейногоКодексу України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила викладені у заяві фактичні обставини

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Зазначивши, що на даний час вона потрапила у складну життєву ситуацію, пов'язану з її третьою вагітністю та відсутністю роботи. Підтвердила, той факт, що 24.02.2018 року залишила дітей під нагляд свого знайомого, який з невідомих їй причин, залишив їх без нагляду за адресою АДРЕСА_1. Стверджувала, що на даний час не проживає у власній квартирі, оскільки там відсутні належні умови, однак після новорічних свят та пологів має намір винайняти квартиру та проживати там разом зі всіма дітьми.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Матір'ю малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження НОМЕР_1 від 02.08.2016 року, НОМЕР_2 від 06.02.2017 року, відповідно..

Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану №5 від 28.02.2018 року, №9 від 28.02.2018 року відомості про батьків дітей внесено відповідно до ст..135 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, разом з малолітнім ОСОБА_4 після народження ОСОБА_5 з січня 2017 року проживали за адресою АДРЕСА_6 у своєї знайомої ОСОБА_6, оскільки квартира АДРЕСА_2 є непридатною для проживання.

Відповідно до повідомлення КЗ ММР «Центру первинної медико-санітарної допомоги №6» від 20.02.2017 року, у квартирі відсутні належні побутові умови для проживання дітей, ОСОБА_6 пиячить, та у квартирі постійно знаходяться сторонні особи, що ставить під загрозу здоров'я та життя дітей.

За повідомленням КЗ ММР «Центру первинної медико-санітарної допомоги №6» від 22.05.2018 року №01-09/608 - ОСОБА_2 з малолітніми дітьми за місцем реєстрації АДРЕСА_2 мешкала періодично по причині відсутності соціально-побутових умов (водопостачання, опалення), у зимовий період мігрувала з дітьми у межах міста. Лікувальний заклад про зміну адреси проживання не попереджала.

Належним чином про дітей не турбувалася, рекомендації лікаря не виконувала

За повідомленням ММЦ Соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №331 від 02.03.2017 року 03.02.2017 року до центру надійшло повідомлення від Пологового будинку №3 про сім'. ОСОБА_2, яка разом з малолітніми дітьми проживає за адресою АДРЕСА_6, та неналежним чином виконує батьківські обов'язки, а саме не проходить профілактичне медичне обстеження з новонародженою дитиною, у помешкані не дотримано санітарно-гігієнічних норм проживання.

06.02.2017 року фахівцями центру здійснено відвідування сім'ї, однак жінка категорично відмовилася відчиняти двері та надавати будь-яку інформацію, використовуючи при цьому грубу лайку.

10.02.2017 року фахівцями центру було здійснено повторне відвідування сім'ї, однак вдома нікого не було, на залишене інформаційне повідомлення з проханням зв'язатися зі спеціалістом Центру, ОСОБА_2 не відреагувала, що унеможливило взяття сім'ї під супровід.

В послідуючому ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми оселилася за адресою АДРЕСА_1.

У квартирі 24.02.2018 року сталася пожежа, згідно повідомлення Заводського відділу ГУДСН України у Миколаївській області №25/146 від 14.03.2018 року, ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем при палінні мешканки квартири відповідачки ОСОБА_2.

Відповідно до Актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, 24.02.2018 року малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були вилучені з небезпечного для життя та здоров'я оточення у квартирі АДРЕСА_1, та доставлені до Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області.

За повідомленням Міської дитячої лікарні №2 від 27.02.2018 року №150/6.2-5/11, малолітня ОСОБА_5, після вилучення з небезпечних для життя умов з АДРЕСА_1, 24.02.2018 року була доставлена до лікарні, оскільки відповідну Акту, дитина була хворою зі встановленням діагнозу ГРВІ.

За повідомленням Миколаївського обласного будинку дитини від 11.10.2018 року №03-963-04, малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває у закладі з 25.04.2018 року на повному державному забезпечені. За зазначений період матір відвідала дитину шість разів.

За повідомленнями КЗ ММР «Центру первинної медико-санітарної допомоги №6» від 12.03.2018 року №03-308 та від 04.10.2018 року №09-1059, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, перебуває у закладі з 24.02.2018 року по теперішній час, при вміщені хлопець мав неохайний та занедбаний вигляд, одягнений у дуже брудні речі. Загальний стан дитини незадовільний. Зі слів хлопчика, мати залишила його з маленькою сестричкою без свого нагляду. За вказаний період матір відвідувала дитину 8 разів. .

Вказані фактичні обставини, на думку суду, свідчать про злісне нехтування ОСОБА_2 . виконанням своїх обов'язків, зазначених положеннями ст..150 СК України по вихованню, утриманню та розвитку малолітніх дітей.

Відповідно до ст..3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним зокрема, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2009 року в справі «Савіни проти України», визначено, що під час розгляду справи суд повинен з'ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, свідчать про злісне, свідоме нехтування ОСОБА_2 від виконанням своїх обов'язків, зазначених положеннями ст..150 СК України по забезпеченню необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток, як складову виховання; відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.

Більш того, встановленні фактичні обставини винної поведінки відповідачки, на думку суду свідчать про те, що проживання дітей з матір'ю, буде негативно впливати як на їх емоційний стан так і не є безпечним для здоров'я неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно ст. 164 СімейногоКодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що навіть після початку розгляду справи в суді, відповідачкою не було прийнято будь-яких мір по поновленню виконання своїх обов'язків по відношенню до неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з інтересів дітей.

Відповідно до ст..166 ч.2 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви з 16.07.2018 року та до повноліття старшої дитини.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, з дотриманням положення ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16.07.2018 року та до повноліття старшої дитини, шляхом перерахування на особисті рахунки ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської Ради, місце знаходження ву.Адміральська, 20 м.Миколаїв.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Повне рішення складено 21.12.2018 року.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК