Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/931/18
Головуючий у 1 інстанції: Андрущенко О.Ю.,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В., Онищенка Е.А.,
секретарБурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 в інтересах малолітньої ОСОБА_8 звернулася до суду з позовною заявою до Токмацької районної державної адміністрації, треті особи: Новомиколаївська сільська рада Токмацького району Запорізької області, ОСОБА_9, Міжрайонне управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в якій просила визнати право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю із значенням цільового призначення в розмірі 0,58 умовних кадастрових одиниць, вартістю 2300,48 грн. на ім'я спадкоємця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, після ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, якому згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 належить право на земельну частку (пай) землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «Запорізький ППРР» Токмацького району Запорізької області, розміром 6.88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі рішення Токмацької районної державної адміністрації від 13 квітня 2001 року № 123, згідно якого на ім'я ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 в розмірі 5,74 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10, спадкоємцями якого є його доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Остання на спадщину не претендує, про що надала заяву за місцем відкриття спадщини, а опікуном малолітньої ОСОБА_8 призначена ОСОБА_7 - позивачка по справі.

Померлий ОСОБА_10 отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 5,74 гектарів, земельна ділянка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), на підставі рішення Токмацької районної державної адміністрації від 13 квітня 2001 року № 123 ОСОБА_10 належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «Запорізькийй ППРР» Токмацького району розміром 6.88 гектарів в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Таким чином, на думку позивача, є підстави вважати, що процедура приватизації спадкодавцем ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, була не закінчена, та залишаються не приватизованими 0,58 га.

Позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в інтересах спадкоємця ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку, яка не охоплена Державним актом на право приватної власності на землю з причини відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, після чого вона звернулася з письмовою заявою до Новомиколаївської сільської ради та Токмацької районної державної адміністрації з приводу можливості завершення процедури приватизації 0, 58 умовних кадастрових гектарів, але також отримала відмову з посиланням на відсутність документів, які відповідно до законодавства посвідчують право ОСОБА_8 на земельну частку (пай) у розмірі 0,58 умовних кадастрових гектарів.

Також зазначила, що спадкоємицею першої черги після ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, являється його малолітня донька ОСОБА_8 у якої виникли майнові права на земельну частку (пай) в розмірі 0,58 умовних кадастрових одиниць, право спадкоємця ОСОБА_10 на земельну частку (пай) у землі в загальному розмірі 6,88 умовних кадастрових гектарів ніким не оспорюється, але з яких причин залишилися не приватизовані ОСОБА_10 0,58 га (пасовище) позивачці не відомо.

У зв'язку з чим, позивачка в інтересах малолітньої особи ОСОБА_8 змушена була звернутися до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_7, в інтересах малолітньої ОСОБА_8, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28 січня 2013 року, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Токмацького районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 18, після смерті якого одним зі спадкоємців спадкоємицями є його донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 11 серпня 2011 року, актовий запис № 08, де батьком записаний ОСОБА_10.

Опікуном малолітньої ОСОБА_10 призначена ОСОБА_7, що підтверджується розпорядженням Токмацької районної держаної адміністрації Запорізької області від 06 грудня 2013 року за № 373 та від 01.03.2013 року № 78.

За життя спадкодавець ОСОБА_10 мав право на земельну частку (пай) площею 6,88 га, яка перебувала у користуванні ВАТ «Запорізький ППРР» Токмацького району Новомиколаївської сільської ради, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 3 травня 2001 року головою Токмацької районної державної адміністрації.

В подальшому ОСОБА_10 реалізував своє право на приватизацію та на підставі вказаного сертифікату отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого головою Токмацької районної державної адміністрації 24.12.2001 року, відповідно якому набув у власність земельну ділянку площею 5,74 га на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.11.2013 року, ОСОБА_8 успадкувала після смерті ОСОБА_10 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,74 га, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району Запорізької області, і належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», який був чинний на час отримання ОСОБА_10 сертифікату та державного акта, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Таким чином, після одержання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) таке право припиняється та у особи виникає право власності на конкретно визначену земельну ділянку з відповідною площею та місцем розташування.

Зазначеним Порядком не передбачено можливості отримання двох і більше державних актів на право приватної власності на землю за одним Сертифікатом на земельну частку (пай).

Як зазначалося вище ОСОБА_8 отримав у власність земельну ділянку площею 7,74 га на території Новомиколаївської сільської ради Токмацького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому його права за Сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 припинилися.

Відповідно до ч. ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1229 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

За вказаних обставин апеляційний суд в складі колегії суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що на день смерті ОСОБА_10 йому належало право приватної власності на земельну ділянку площею 5,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому ОСОБА_8, як спадкоємниця, може спадкувати відповідне право власності лише на земельну ділянку площею 5,74 га.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_10 на момент сперті належали права на земельну частку (пай) розміром 0,58 умовних кадастрових гектара, позивачкою суду не надано.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги в тому числі і щодо невірного застосування судом норм законодавства, про неправильність встановлення судом обставин справи, про те, що сертифікат є основним документом, про те, що вказане право ніким не оспорюється, про наявність підстав для задоволення позову зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави задоволення позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків. Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 травня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: