Справа № 215/4897/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання трьох малолітніх дітей,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2018 р. ОСОБА_2 подав до суду заяву про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 на його користь аліментів на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частки доходу боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2. ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Проте, до заяви про видачу судового наказу додано копію довідки про склад сімї, що видана 17.10.2018 р. довідково-інформаційною службою «Новаком», з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 5 осіб, а саме: заявник, боржник та їхні троє дітей. Також на підтвердження факту проживання дітей із заявником до заяви долучено копію акту від 19.10.2018 р., у якому зазначено, що троє дітей проживають із заявником за адресою: АДРЕСА_1 з 12.05.2017 р. по теперішній час.

З метою визначення підсудності та встановлення місця зареєстрованого місця проживання боржника у справі відповідно до ст. 165 ЦПК України, 26.10.2018 р. було зроблено запит до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради. Згідно з відповіддю, що надійшла до суду 07.11.2018 р., місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з 25.07.2003 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу має містити перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, при цьому документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги мають бути додані до заяви.

Відтак, враховуючи, що і заявник і боржник зареєстровані разом із дітьми за однією адресою, та до заяви не додані будь-які документи, які б підтверджували обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме те, що боржник не проживає разом із дітьми, суд приходить до висновку, що з заяви про видачу наказу та доданих до неї документів не вбачається безспірність вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Крім того, за нормами ч. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. При цьому, згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених вимог, письмові докази (копія свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, копія довідки про склад сімї, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, копія акту), які додані заявником до заяви про видачу судового наказу, не засвідчені належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 95, 161, 163, 165, 166, 260, 353 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання трьох малолітніх дітей.

Роз'яснити ОСОБА_2, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 19.11.2018 р..

Суддя: