Справа № 408/6293/17-ц
УХВАЛА

14 листопада 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про встановлення фактів та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У поданому до суду позові позивачі просять: встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 21 березня 1997 року, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Букаєва, 88; встановити факт що вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3; визнати за ними право власності в рівних частках на зазначений будинок в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свій позов позивачі вказали, що 21 березня 1997 року помер ОСОБА_4 Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Букаєва, 88, що належав йому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. За життя даний договір ОСОБА_3Є не зареєстрував відповідно до чинного на той час законодавства у БТІ. Вони вважають, що фактично прийняли спадщину відповідно до норм ЦК УРСР, оскільки вступили в управління цим майном. Однак державним нотаріусом їм фактично було відмовлено в оформленні спадкових прав через те, що вони пропустили строк на подання заяви про прийняття спадщини, у звязку з чим було рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строк для прийняття спадщини.

До початку підготовчого судового засідання від позивачів надійшла письмова заява, в якій вони просили розглядати справу за їхньої відсутності. Однак суд визнавав їхню явку обовязковою.

Потім від позивачів надійшла заява, в якій вони просили відкласти підготовче судове засідання для уточнення правової позиції, однак до цього часу крім відповіді державного нотаріуса нічого не надали.

Відповідач вчергове надав письмову заяву, в якій погодився з вимогами позивачів, просив розглядати справу за відсутності його представника. Даною заявою відповідач фактично визнав позов ОСОБА_2.

Між тим суд з позицією відповідача погодитись не може, оскільки визнання ним позову суперечить вимогам закону, а саме вимогам Цивільного кодексу УРСР в частині порядку спадкування та нормам діючого Цивільного кодексу України в частині визначення належних способів захисту порушених прав.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, встановивши, що визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону, на підставі наведеної норми закону слід відмовити у прийнятті визнання позову та продовжити розгляд справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 206, 223, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання Станично-Луганською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення фактів та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, у звязку з чим продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: