Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 Справа №607/14656/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., позивача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу № 607/14656/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування, про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до відповідача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування про стягнення додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 10'357,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 є їх спільною з відповідачем дитиною. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в частині утримання дочки. ОСОБА_1 зазначає, що з 2017 року до моменту подачі даного позову вона витратила 20'715,92 грн. на купівлю канцтоварів, медикаментів, оплату розвиваючих гуртків та відпочинок. Половину цих коштів повинен компенсувати відповідач, як батько дитини, котрий зобов'язаний брати рівну з матір'ю участь у додаткових витратах на дочку.

Відповідач подав відзив, у якому зазначає, що позов не визнає. Вказує на те, що його майновий стан не дає йому можливості нести додаткові витрати на утримання ОСОБА_5, окрім сплати аліментів. Вважає, що жодних доказів того, що існують обставини, які зобов'язували б його нести додаткові витрати на дитину - відсутні.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 посилається на те, що сплата відповідачем аліментів не позбавляє його обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину, цікавитись її розвитком та надавати фінансову допомогу на розвиток здібностей і талантів.

У судовому засіданні позивач та її представник вказані вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві.

Представник комітету Тернопільської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив, а тому розгляду справи слід провести за його відсутності на підставі частини 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення учасників, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке:

Позивач є матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03 листопада 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції; актовий запис № 2608.

Батьком дитини є відповідач, що встановлено рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухваленим у цивільній справі № 607/13978/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства та стягнення аліментів, котре набрало законної сили.

Дитина проживає з ОСОБА_1 Вказаний факт доказуванню не підлягає в силу частини 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнаний сторонами та сумнівів щодо його достовірності або добровільності визнання у суду не виникає.

Також вказаним рішенням суду вирішено стягувати із відповідача в користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі по 1'000 грн. щомісячно.

З розрахунку заборгованості по аліментах від 17 серпня 2018 року № 41120, виданого старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, вбачається, що станом на серпень 2018 року у відповідача відсутня заборгованість із сплати аліментів.

Згідно довідки про доходи, виданої ТзОВ «Росса» 21 серпня 2018 року за № 1-00000066, відповідач працює у даному підприємстві та його дохід з 16 лютого по 31 липня 2018 року становив 20'328,5 грн.

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

З наданих та досліджених судом товарних і фіскальних чеків, проїзних документів, довідок та замовлення (а.с. 12-25), вбачається, що позивач витратила на купівлю канцтоварів, одягу, іграшок, лікарських засобів, оплату діагностичних процедур та розвиваючих гуртків 20'715,92 грн.

Половину з цих котів слід компенсувати матері за рахунок батька, а тому вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 10'357,96 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

При цьому судом враховано, що відповідач є працездатним. Стан його здоров'я - задовільний, оскільки доказів зворотнього не подано. Інших утриманців у відповідача немає. Такі обставини дають суду можливість стверджувати про те, що ОСОБА_3 має можливість надавати фінансову допомогу своїй дочці, більше того, зобов'язаний це робити.

Посилання відповідача на те, що відсутні докази наявності обставин, які зобов'язували б його нести додаткові витрати на дитину, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються документами, наданими позивачем, а саме: квитанціями про оплату вартості послуг літніх таборів «КІДІТ», «Освіта для майбутнього», школи програмування, художньої школи, відвідування дельфінарію.

Вказані обставини також спростовують посилання відповідача на те, що відсутні особливі обставини в життєдіяльності ОСОБА_5, які зумовлюють необхідність додаткових витрат на її утримання.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивача слід стягнути 704,8 грн. судового збору.

Керуючись статтями 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), 10'357,96 (десять тисяч триста п'ятдесят сім) грн. 96 коп. додаткових витрат на дитину.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 19 листопада 2018 року.

Реквізити сторін:

-ОСОБА_1 - місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

-ОСОБА_3 - місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

-виконавчий комітет Тернопільської міської ради як орган опіки та піклування - місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Листопадова, 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04058344.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка