ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 391/591/17

провадження № 22-ц/4809/27/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.,

учасники справи :

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року у складі судді Червонописького В.С. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регрессу.

Зазначав,що 24 листопада 2013 року о 15 годині на перехресті автодороги Кіровоград-Кривий Ріг, сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 55102» д/н НОМЕР_1, здійснив виїзд на зустрічну смугу та допустив зіткнення із застрахованим автомобілем в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2013 року відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Український лізинговий фонд» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6752793/1005/13 від 10 жовтня 2013 року, згідно з яким страхова компанія прийняла на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «КАМАЗ 45143» державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Виконуючи свої зобов'язання за укладеним Договором страхування ПрАТ «СК «Провідна» виплатила суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 168 345,00 грн. Цивільно-правова відповідальність автомобіля КАМАЗ, на якому ОСОБА_1 здійснив ДТП, була застрахована в ПАТ «СК «Країна», тому за зверненням ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» ПАТ СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 49490 грн.. Посилаючись на те, що згідно договору страхування до позивача перейшло право на стягнення в порядку регресу виплаченої ним суми відшкодування з винної сторони, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму відшкодування у розмірі 118 855 грн. та судові витрати по справі(т.1 а.с. 1-3).

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» суму відшкодування у розмірі 118 855 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1 782,83 грн..В задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено. Суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки строк позовної давності починає обчислюватись з моменту виплати страховиком страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування відповідачем не спростований (т.1 а.с. 122-125).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. Зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують вартість робіт. Відповідно до рахунку загальна вартість запасних частин та виконаної роботи по автомобілю, складає 202014 грн., що не відповідає сплаченій позивачем сумі, у зв'язку з чим невідомо як була встановлена вартість відновлювального ремонту. Крім того, оцінка пошкодження та визначення розміру відновлювального ремонту проводилась ТОВ «Логістик МТС» без виклику представників власника іншого транспортного засобу, що суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Матеріальну відповідальність повинен нести власник ТЗ, який належить ФГ «Агропродукт». (т. 1 а.с. 133-140).

Позивач та ОСОБА_2 не надали суду відзив на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження було відкрито 22 січня 2018 року, ухвалою суду від 13 лютого 2018 року розгляд справи призначено на 15 березня 2018 року (а.с.155 т.1).

Ухвалю Апеляційного суду Кіровоградської обласі від 05 квітня 2018 року провадження у справі зупинено у зв?язку з призначенням автотоварознавчої експертизи (т.1, а.с.174-177), 21 серпня 2018 року провадження у справі відновлено (т.1, а.с.229-230).

Ухвалою суду від 2 серпня 2018 року призначено у справі автотоварознавчу експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т.1. а.с.231-232).

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду, 05 жовтня 2018 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено суддю-доповідача (т.2, а.с1), а 16 жовтня 2018 року склад колегії суддів для розгляду справи (т.2, а.с.2).

Ухвалою Кропивниького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року призначено судове засідання для вирішення питання про поновлення провадження та розгляду справи по суті на 14 листопада 2018 року (т2, а.с.10), 14 листопада 2018 року провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача, відповідач ОСОБА_2. повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи , в судове засідання апеляційної інстанції не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.367 ЦПК України, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 10 жовтня 2013 року було укладено Договір №06/6752793/1005/13 добровільного страхування наземного транспорту між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та ТОВ «Український лізинговий фонд», згідно з яким ПрАТ «СК «Провідна» прийняло на себе обов?язок відшкодовувати збитки, що може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу «КАМАЗ 45143» (т.1а.с. 4-5).

24 листопада 2013 року відповідно до Довідки № 9307726 про дорожньо-транспортну пригоду сталося ДТП, учасниками якого є транспортний засіб вантажний (з причепом) КАМАЗ 55102 водій ОСОБА_1 (власник КАМАЗ 55102 ФГ «Агропродукт» напівпричіп ГКБ 8350 власник ОСОБА_2.) та вантажний транспортний засіб (з причепом) КАМАЗ 45143 власник ТОВ «Український лізінговий фонд» (т.1 а.с.22).

Постановою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2013 року, винним в вище вказаній ДТП було визнано ОСОБА_1 (т.1 а.с.24).

Страхувальник має право на відшкодування, згідно чинного законодавства за рахунок страховика або винної особи.

Страхувальником 24 листопада 2013 року повідомлено страховика про пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП та про виплату страхового відшкодування (т.1 а.с.13).

На підставі заяви від 24 листопада 2013 року та доданих до неї документів було складено Страховий акт від 22 квітня 2016 року (т.1 а.с. 26), відповідно до якого ПАТ «Страхова компанія «Провідна» повинна виплатити 168 345 гривень (т.1 а.с. 26).

Відповідно до платіжних доручень № 0017967 від 22 квітня 2016, № 0018183 від 25 квітня 2016 ПАТ «СК «Провідна» було переведено страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 168 345 грн. (т.1 а.с.27-28).

В Договорі страхування зазначено, що при виплаті страхового відшкодування до Страховика переходить, в межах виплаченої суми страхового відшкодування, право вимоги (регресу), яке страхувальник має до особи, відповідальної за завданий збиток, згідно з чинним законодавством України (т.1 а.с. 12).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «СК «Країна» за Полісом № АС/3117222 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну -50000 грн., та встановлено франшизу у розмірі 510,00 грн.

22 червня 2016 року ПАТ «СК «Провідна» звернулось до ПАТ «СК «Країна» з претензією на суму сплаченого страхового відшкодування. За наслідками розгляду зазначеної претензії, 28 лиепня 2016 ПАТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПАТ «СК «Провідна» у розмірі 49 490,00 грн.(т.1 а.с.31).

Страхове відшкодування, регулюється ст.ст.1187,1188 ЦК України, якими визначається порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у п. 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК України), а такожстаттею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно достатті 993 ЦК Україниістатті 27 Закону України «Про страхування»встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. З урахуванням договору страхування та страхового акту, в даному випадку страхування є добровільним, майновим.

Відповідно до положень ч.3 ст.386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому висновок суду про те, що виходячи із загальних норм ст.ст.1166, 1187, 1190 ЦК, підстави для цивільної відповідальності перед ПрАТ «СК «Провідна» лише через те, що ФГ «Агропродукт» є власником транспортного засобу, на якому було скоєно ДТП, відсутні, є правильним.

Тягар цивільної відповідальності в таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП.

Оскільки ФГ «Агропродукт» довіреністю від 01 січня 2011 року автомобіль КАМАЗ 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу передано автомобіль у відповідальне розпорядження ОСОБА_2 та уповноважено його розпоряджатись, управляти, продати вказаний автомобіль, а ОСОБА_2 передав авто в управління ОСОБА_1 , то цивільно-правову відповідальність має нести особа, яка на законних підставах була володільцем транспортного засобу на момент ДТП.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що матеріальну відповідальність повинен нести власник ТЗ, а саме ФГ «Агропродукт» є безпідставними.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.27

Закону України "Про страхування" страхова компанія після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Представник відповідачів адвокат ОСОБА_3 подала в суді першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності, оскільки з моменту вчинення ДТП минуло більше трьох років.

Відповідно до роз?яснень у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Платіжними дорученнями № 0017967 від 22 квітня 2016 року , № 0018183 від 25 квітня 2016 року ПрАТ «СК «Провідна» підтверджено, що позивачем здійснено страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 168 345 грн. (т.1а.с.27-28). З позовом ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування шкоди в порядку регресу звернулась 12 вересня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги вкааного висновку суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки позовні вимоги позивача доведені, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача ОСОБА_1, винуватця

ДТП, шкоди в порядку регресу.

.

Суд правильно прийняв до уваги, шо відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 24 листопада 2013 року, внаслідок ДТП було пошкоджено передню центральну та передню праву частину застрахованого автомобіля КАМАЗ , страховий акт № 2 від 22 квітня 2016 року, яким на підставі рахунку на оплату проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля визначено вартість відновлювального ремонту в розмірі 168 345 гривень та з урахуванням того, що ПАТ «СК «Країна» здійснила в межах страхового ліміту виплату в розмірі 49 490 грн., дійшов правильного висновку, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає 118 855 грн. в порядку регресу.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вартості відновлювальних робіт є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

За клопотанням представника відповідачів двічі призначалась у справі атвотоварознавча експертиза для з?ясування питань яка вартість відновлювального ремонту атвомобіля КАМАЗ 45143, реєстраційний номер НОМЕР_2 та яка вартість матеріального збитку, завданого потерпілому внаслідок пошкодження автомобіля ( т.1а.с.174-177) та чи відповідає перелік і вартість робіт, що зазначені в рахунку на оплау від 11 квітня 2016 року пошкодженням, які зазнав автомобіль КАМАЗ 45143, що зазначено в заяві № від 26 листопада 2013 року (т.1,а.с.231-232).

У першому випадку матеріали справи були повернуті без проведення експертизи у зв?язку з ненаданням учасниками справи додаткових відомостей, документів та транспортного засобу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової авт товарознавчої експертизи від 27 вересня 2018 року при дослідженні рахунку на оплату від 11 квітня 2016 року та заяви від 26 листопада 2013 року порівняти перелік та вартість робіт автомобіля КАМАЗ за вказаними матеріалами не представляється можливим, оскільки в рахунку на оплату зазначено більш детальний перелік робіт та складових, які підлягають заміні, а в заяві лише зазначено узагальнене пошкодження, яке отримала передня частина кабіни транспортного засобу (т.2 а.с. 5-6). При цьому в дослідницькій частині експертизи зазначено, що при порівнянні запропонованих на дослідження документів вбачається часткове співпадіння за загальними ознаками складових частин, які зазнали пошкодження.

Позивачем надавалось суду фото таблиця пошкоджень автомобіля КАМАЗ на час ДТП, якою підтверджується обсяг та характер пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП.

Рахунком на оплату від 11 квітня 2016 року підтверджується обсяг робіт, матеріали , які були використані для відновлювального ремонту, вартість робіт та матеріалів для вказаного ремонту, що склало 168 345 грн.

Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, він не містить відомостей щодо використання для відновлювального ремонту запасних частин, які не мають відношення до пошкодженої передньої частини автомобіля КАМАЗ. Крім того суд бере до уваги, що у страхової компанії «Країна» не було заперечень щодо визначеного позивачем розміру страхового відшкодування.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст..375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст.375, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року .

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко