Справа № 303/757/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мельника Павла Петровича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 серпня 2018 року (у складі судді Довжанина В.М.) за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася у суд із цим позовом у лютому 2018 р.

Просила визнати незаконним і скасувати пункт «б» частини 1 рішення № 195 виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 21.07.1972 р. про зміну ідеальних частин у домоволодінні АДРЕСА_2 у зв'язку з прибудовою, яким призначено нові співвідношення на домоволодіння і вирішити питання судових витрат.

Позов мотивований тим, що ніякої заяви до виконкому міської ради про зміну ідеальних частин указаного домоволодіння вона як співвласник не подавала. Прийнятим рішення № 195 умисно позбавлено права особистої власності співвласників указаного домоволодіння, оскільки побудована ОСОБА_4 частина такого складала лише 46/90 (82.20 кв. м із 160.2 кв. м), а не 57/90.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.08.2017 р. у позові відмовлено за недоведеністю. Окрім того, позивачкою також пропущений строк позовної давності.

У апеляційній скарзі адвокат Мельник П.П. в інтересах ОСОБА_3 проситьвизнати незаконним і скасувати пункт «б» частини 1 рішення № 195 виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 21.07.1972 р. про зміну ідеальних частин у домоволодінні АДРЕСА_2 у зв'язку з прибудовою, яким призначено нові співвідношення на домоволодіння і вирішити питання розподілу судових витрат.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-Строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_3 не знала про прийняте рішення виконкому № 195;

-Жодної законної підстави для прийняття рішення № 195 не було;

-При прийнятті указаного рішення співвласників умисно позбавлено права особистої власності.

У письмовому відзиві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (треті особи) просять відхилити скаргу як безпідставну, а рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Суд першої інстанції установив такі факти й обставини.

Пунктом «б» частини першої рішення № 195 виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 21.07.1972 р. «Про зміни ідеальних частин у домоволодіннях АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у зв'язку з прибудовою» визнано нові співвідношення на домоволодіння по АДРЕСА_2 за громадянами ОСОБА_7 - 11/90 частин, ОСОБА_8 - 11/90 частин, ОСОБА_9 - 11/90 частин, і ОСОБА_4 - 57/90 частин.

На підставі цього рішення позивачу (на той час ОСОБА_9) 01.09.1972 р. було видано свідоцтво про право особистої власності на 11/90 частин указаного домоволодіння, яке в цілому складається із двох житлових будинків (а.с.49).

Згідно з довідкою Мукачівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 791 від 13.08.1969 р. у домоволодінні по АДРЕСА_2, всього рахується жилої площі 78 кв. м і це домоволодіння належить на праві особистої власності громадянам ОСОБА_7 - 1/3, ОСОБА_8 - 1/3, ОСОБА_9 - 1/3, ОСОБА_4 - не зареєстровано (а.с.22).

Рішенням № 170 від 15.05.1959 р. виконком Мукачівської міської ради депутатів трудящих дозволив ОСОБА_4 прибудову до будинку на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 (а.с.45), яка прийнята в експлуатацію у березні 1971 р. (а.с.46-47).

Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Мукачівської міської ради Депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих № 195 від 21.07.1972 р., ОСОБА_4 належить 57/90 частин домоволодіння по АДРЕСА_2, у м. Мукачеві, а ОСОБА_9 - 11/90 частин цього домоволодіння (а.с.48, 49).

Рішенням № 205 виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів «Про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних житлових будинків та надання дозволу управлінню головного архітектора міста на виготовлення виконавчих креслень на самовільно проведене громадянами будівництво» від 13.08.1986 р. дозволено ОСОБА_4 на підставі письмової згоди співвласників провести прибудову до житлового будинку під літерою «Б»: житлової кімнати - 22,0 кв.м. Житлова площа після прибудови складатиме 57,40 кв.м (а.с.50).

Як видно зі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2003 р., спадкоємцями майна померлої 27.02.1986 р. ОСОБА_10 у рівних долях є її доньки: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, мешканці АДРЕСА_2, а спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: 22/90 частин домоволодіння, що знаходиться за вищевказаною адресою (а.с.51-53).

Згідно з листом КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 237-вих. від 19.12.2017 р.відповідно до матеріалів інвентарної справи на будинковолодіння по АДРЕСА_2 розрахунок ідеальних долей, на підставі якого було прийнято рішення Мукачівського міськвиконкому №195 від 21.07.1972 р., проводився виходячи з дійсної вартості житлових та господарських будівель і споруд (а.с.54).

Стороною позивача не надано суду жодного доказу, що ОСОБА_4 за вищевказаною адресою не проживав, за час його шлюбу з ОСОБА_8 кошти в утримання та догляду будинку не вкладав, а також про те, що співвласники будинку були проти того, щоб 57/90 частини вищевказаного будинку належали ОСОБА_4

Суд першої інстанції одночасно дав оцінку питанню застосування у спірних правовідносинах строку позовної давності (в зв'язку з наявністю відповідної заяви), в результаті чого дійшов висновку про пропуск такого позивачем без поважних причин.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в позові саме за недоведеністю через його відповідність обставинам справи, що мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_3 не знала про прийняте рішення виконкому № 195, не заслуговує на увагу та не потребує правового аналізу судом апеляційної інстанції, оскільки місцевий суд не встановив факту порушення майнових (речових) прав позивачки та відмовив у задоволенні позовної вимоги за недоведеністю, а не за спливом позовної давності.

Твердження апелянта про те, що жодної законної підстави для прийняття рішення № 195 не було, а при прийнятті указаного рішення співвласників умисно позбавлено права особистої власності, суперечать обставинам справи, спростовуються письмовими доказами та не узгоджуються із нормами матеріального права, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, згідно з положеннями ст. 119 ЦК УРСР (наслідки надбудови, прибудови або перебудови будинку, що є спільною частковою власністю) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Як роз'яснив Пленум ВСУ у постанові № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»(з наступними змінами та доповненнями), при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої ради і за згодою решти учасників спільної власності.

Установлено, що рішенням № 170 від 15.05.1959 р. виконком Мукачівської міської ради депутатів трудящих дозволив ОСОБА_4 прибудову до будинку на присадибній ділянці по АДРЕСА_2 (а.с.45), яка прийнята в експлуатацію у березні 1971 р. (а.с.46-47). При цьому житлова площа цієї прибудови (у виді одноповерхового житлового будинку) склала 35.40 кв. м, а корисна - 82.20 кв. м (а.с.45-47).

Питання згоди решти учасників спільної часткової власності вказаного домоволодіння не оспорюється.

При визначенні часток у спільній сумісній власності подружжя або членів сім'ї на жилий будинок належить виходити з дійсної вартості цього будинку і будівель, що є його приналежністю як головної речі. Визначені в такий засіб частки в наступному можуть змінюватися лише за умов, передбачених ст. 119 ЦК, а не внаслідок спорудження нових будівель або поліпшення існуючих.

Із листа КП «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 237-вих. від 19.12.2017 р. вбачається, що згідно з матеріалами інвентарної справи на будинковолодіння по АДРЕСА_2 розрахунок ідеальних долей, на підставі якого було прийнято рішення Мукачівського міськвиконкому № 195 від 21.07.1972 р., проводився виходячи саме з дійсної вартості житлових та господарських будівель і споруд (а.с.54).

У зв'язку з цим довід позивача про визначення часток співвласників на підставі загальної площі домоволодіння є необґрунтованим.

За приписами ст. 21 ч.1 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підстав для визнання незаконним і скасування оскарженої частини рішення Мукачівського міськвиконкому у справі не встановлено.

Окрім того, пункт «б» частини першої рішення № 195 виконкому Мукачівської міської ради депутатів трудящих від 21.07.1972 р. «Про зміни ідеальних частин у домоволодіннях АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у зв'язку з прибудовою» (оскаржена частина рішення) стосується прав та обов'язків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак такі позивачем залучені до участі в справі лише як треті особи, а не відповідачі.

Між тим, кожна причетна до спірних правовідносин особа реалізує захист своїх прав та інтересів за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість, незалучення такої особи до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє її цієї можливості.

Отже, за результатам розгляду апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Порушень норм процесуального права, які можуть бути обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Мельника Павла Петровича в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07 серпня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 21.12.2018 р.

Судді: