Справа № 502/1386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З уточненої позовної заяви, вбачається, що 11 грудня 2010 року помер батько позивача, ОСОБА_3, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній №69). Після смерті спадкодавця залишилося спадщина, яка складається із житлового будинку в м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Маяк, 75. Позивач, ОСОБА_2 відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 11 грудня 2010 року. Спадщину, яка залишилася після померлого 11 грудня 2010 року ОСОБА_3, прийняла позивач, в порядку ст.1269 ЦК України, тобто шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа за №186/2012 та позивачу як спадкоємцю за законом Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно, яке складається з грошових внесків з належними до них процентами та компенсаціями, тобто на те майно на яке були правовстановлюючі документи. На житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Маяк, 75 правовстановлюючих документів за життя спадкодавця так і не було зроблено. Відповідної державної реєстрації спадкодавцем так і не було проведено. ОСОБА_2, має право на житловий будинок за вказаною адресою, в порядку спадкування після смерті, ОСОБА_3, який помер 11.12.2010 року. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 позивачам було надано розяснення №321/01-16 від 17 липня 2018 року щодо того, що що з доданих документів до нотаріальної контори право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому нотаріус радила звернуться до суду. Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обовязкову частку у спадщині, немає.

В звязку з зазначеним, представник позивача просив суд:

- встановити факт належності житлового будинку м. Кілія, Кілійського району Одеської області, вул. Маяк, 75 ОСОБА_3, який помер 11.12.2010 року;

- визнати за позивачем, ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в м. Кілія, Кілійського району Одеської області, вул. Маяк, 75, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 62,0 кв.м., господарських будівель: літ. Б сарай, літ. В сарай, літ. Г - літня кухня, літ. Д гараж, літ. Е убиральня, 1-5, І надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер 11 грудня 2010 року.

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу без його участі та участі позивача.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 1013444 виданого 24.08.1967 р. в м. Кілія Кілійським р/б ЗАГС Одеської області, рос. «Гавриленко Андрей Афанасьевич» та рос. «Гавриленко Аксения Ивановна» є батьками, рос. «Гавриленко Александры Андреевны», ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки відділу реєстрації актів цивільного стану № 227/03-66 від 28.10.2004 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 08.06.1991 р., актовий запис № 86. 15.01.1993 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Кірвас».

Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 036496, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрували шлюб 06.11.1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кілійського р-ну Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 151. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Лабудяк».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 239786, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3, помер 11.12.2010 року.

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 07.03.1973 р. виданого Виконавчим комітетом Кілійської міської Ради депутатів трудящих вбачається, що житловий будинок розташований в м. Кілія, вул. Маяк, 69 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради № 322 від 18.12.2017 р. змінено адресу обєкту нерухомого майна житлового будинку, що значиться по вул. Маяк, 69 на наступну адресу: Одеська область, м. Кілія, вул. Маяк, 75

З довідки КП КРР «РБТІ» № 630 від 03.11.2017 р., вбачається, що ОСОБА_3, голова колгоспного двору є власником 1/1 частки житлового будинку в м. Кілія Кілійського району, вул. Маяк, 75.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП КРР «РБТІ» 11.07.2017 р., житловий будинок по вул. Маяк, № 75 в м. Кілія Кілійського району Одеської областіскладається з: літ. А - житловий будинок (загальна площа 62,0 кв. метра, житлова площа 43,6 кв. метра), літ. Б - сарай, літ. В сарай, літ. Г літня кухня, літ. Д гараж, літ.Е - убиральня, №1-4, I - надвірні споруди.

Як вбачається з інформаційного листа від 17.07.2018 р. № 321/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 на підставі звернення ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 розяснила, що за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53555466 від 04.10.2018 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, інформація відносно ОСОБА_3 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53555475 від 04.10.2018 р. сформованої Теплодарською міською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, 11.06.2012 р. Кілійською районною державною нотаріальною контороюбула заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 52932916.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку, який було збудовано до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку розташованого в м. Кілія, Кілійського району Одеської області по вул. Маяк, 75 ОСОБА_3, який помер 11.12.2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області, вул. Маяк, 75, який відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А - житловий будинок, житловою площею 43,6 кв. м., загальною площею 62,0 кв.м., літ. Б сарай, літ. В сарай, літ. Г - літня кухня, літ. Д гараж, літ. Е убиральня, 1-5, І надвірні споруди, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, який помер 11 грудня 2010 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9