Справа № 567/907/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини у зв'язку з навчанням, стягнення заборгованості по аліментах, застосування відповідальності за прострочення сплати аліментів та стягнення половини вартості за надання освітньої послуги

в с т а н о в и в :

16.07.2018 ОСОБА_1 звернулась до Острозького районного суду Рівненської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів на утримання дитини у звязку з навчанням, стягнення заборгованості по аліментах, застосування відповідальності за прострочення сплати аліментів та стягнення половини вартості за надання освітньої послуги до ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досягнув повноліття та продовжує навчання в Національному універистеті «Острозька академія». Рішенням Острозького районного суду Рівненської області було ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 13 квітня 2017 року по 20 червня 2020 року за умови продовження ним навчання. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не бере належної участі в утриманні повнолітнього сина, який навчається. Водночас на даний час її матеріальне становище погіршилось, ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням на денній (контрактній) формі навчання не працює та стипендії не отримує.

Позивач вказала, що 29 жовтня 2001 року Острозький районний суд постановив стягувати на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття, однак відповідач сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 33 364 (тридцять три тисячі триста шістдесят чотири) грн. 86 коп. Вважає, що у звязку з простроченням відповідачем сплати аліментів до нього мають бути застосовані заходи відповідальності, а саме неустойка (пеня) за період прострочення платежів згідно з поданим у позовній заяві розрахунком.

В обґрунтування позовної вимоги щодо сплати відповідачем половини вартості за надання освітньої послуги позивач зазначила, що згідно з договором, укладеним ОСОБА_3 та Національним університетом «Острозька академія» нею здійснюється плата за навчання сина, за другий курс навчання сина у 2018 році вона оплатила 11880 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп. Посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 180, 192, 195, 196, 199, 201 СК України, ст. 549 Цивільного кодексу України, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» просила суд позов задовольнити та змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина у звязку з навчанням на тверду грошову суму 2500 грн. щомісячно, стягнути з відповідача заборгованість по аліментах у розмірі 33 364 грн. 00 коп. та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 17.10.2001 по 11.06.2016 в розмірі 11335 грн. 60 коп., а також стягнути з відповідача половину вартості за надання освітньої послуги в розмірі 5 940 грн. 00 коп. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1. ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 25.07.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, користуючись правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву із запереченням проти позову. Позов не визнав, заперечення на позовні вимоги мотивував тим, що на примусовому виконанні Острозького відділу ДВС у Рівненській області знаходиться виконавчий лист щодо стягнення з нього аліментів згідно з рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2001 року. Вважає, що не може бути повторно притягнутий до відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Зазначив, що з 2005 року знаходиться на диспансерному обліку в сімейного лікаря центру ПМСД та кардіологічному кабінеті, постійно потребує додаткових витрат на амбулаторне періодичне стаціонарне лікування. З вересня 2017 року його матеріальне становище не покращилось, від сплати аліментів він не ухиляється, отримує мінімальну заробітну плату із якої здійснюються відрахування на аліменти.

Відповідач також вказав, що стан його здоров`я суттєво погіршився з часу ухвалення рішення суду від 19 вересня 2017 року про стягнення з нього аліментів, тому стягнення неустойки, а також аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище та залишить без засобів для існування. Зазначив, що зміна аліментів може бути застосована з дня набрання рішенням законної сили, а не з дня звернення позивача до суду. Звертає увагу суду, що стягнення половини вартості за надання освітньої послуги сину не відноситься до додаткових витрат, які можуть бути стягнені разом із аліментами на утримання повнолітнього сина. Просить суд врахувати його матеріальне становище та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 подала до суду заяву в якій просила суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника. Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її з відповідачем відсутності.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Суд, розглянувши справу, відповідно до правил ст.ст. 274-279ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З письмових доказів досліджених під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1 ГЮ № 040048 шлюб між ними був розірваний 21 листопада 2002 року. (а.с.11)

Від спільного подружнього життя у позивача з відповідачем є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досягнув повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії 1-ГЮ № 135772 від 28 грудня 2010 року позивач записана матір`ю, а відповідач батьком. (а.с. 10)

ОСОБА_3 є студентом денної (контрактної) форми навчання Національного університету «Острозька академія», навчається на другому курсі спеціальності «Психологія» факультету політико-інформаційного менеджменту, термін навчання: 01.09.2016 30.06.2020, що підтверджується довідкою Національного університету «Острозька академія» № 161/18 від 12.06.2018. (а.с.18)

З договору № 5-ПС/2016 від 28 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та НаУОА про підготовку бакалавра, додаткового договору від 21.03.2017, квитанцій №5 від 23.01.2017, № 23 від 01.09.2016, № 0.0.998178734 від 27.03.2018 вбачається, що плата за навчання ОСОБА_3 становить за 1-й курс 10800 грн., за 2-й курс 10800 грн. та сплачується позивачем. (а.с.19-24)

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 19 вересня 2017 року було ухвалено стягувати з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 13 квітня 2017 року по 20 червня 2020 року за умови продовження ним навчання. Як вбачається із довідки державного виконавця Вербицького М.П. Острозького районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Рівненській області № 4395/3 від 12.07.2018 на виконання даного рішення з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3, станом на 31.05.2018 заборгованість становить 123 (сто двадцять три) грн. 00 коп. (а.с.15,16,32)

З копії трудової книжки ОСОБА_1, серії УКР № 2188256, судом встановлено, що 04.06.2018 позивач звільнена з посади продавця ПП «ЮСП ТОРГ» згідно п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджує зміну матеріального становища позивача. (а.с.17)

Відповідно до постанови Острозького районного суду від 29 жовтня 2001 року було постановлено стягувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. (а.с.17) З розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Вербицьким М.П. Острозького районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Рівненській області № 2238/3 від 11.06.2018) та довідки (№ 2240/14.14-33/3 від 11.06.2018) стосовно стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів, встановлено, що відповідач сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 17.10.2001 по 11.06.2016 у ромірі 33 364 (тридцять три тисячі триста шістдесят чотири) грн. 86 коп.

Згідно постанови державного виконавця Вербицького М.П. від 29.06.2016 виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-712 від 29.10.2001, виданого Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів закінчено у звязку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення (досягнення повноліття ОСОБА_3В.), припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. (а.с.55)

Згідно з розрахунком, який міститься у позовній заяві за період з 17.10.2001 по 11.06.2016 відповідач має заборгованість за несплату аліментів у розмірі 33 364 грн. 84 коп. станом на 11.06.2018, загальна сума неустойки (пені) за період прострочення платежів становить 11 335 грн. 60 коп. (а.с.2-5)

З карти амбулаторного хворого № 5064 вбачається, що ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку з 2005 року в сімейного лікаря центру ПМСД та кардіологічному кабінеті Острозької ЦРЛ з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст 3, ризик 4; ішемічна хвороба серця; аортокардіосклероз СН-ІІА ст. ФК К-ІІІ; хронічна хвороба нирок І ст. Відповідач проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування в кардіологічному та терапевтичному відділеннях; потребує постійного амбулаторного періодичного стаціонарного лікування (а.с.48)

Згідно довідки № 12 від 25.06.2018 ТОВ «Равіс» ОСОБА_2 працює водієм автотранспортного засобу в Товаристві з обмеженою відповідальністю, фірмі «Равіс» з 25.06.2013 та його сукупний дохід за період з 01.11.2017 по 31.05.2018 становить 25045 грн. 00 коп., з них утримано 4894 грн. 80 коп., виплачено ОСОБА_2А 20150 грн. 20 коп. без урахування податків та зборів.(а.с.50)

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність між сторонами спірних правовідносини, що регулюються главами 15, 16 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з нормами права, які містяться в ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та доданих доказів матеріальний стан позивача змінився, так як вона була звільнена з роботи, що є підставою для зміни способу стягнення та розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 19 вересня 2017 року. ОСОБА_3 навчається на денній (контрактній) формі навчання, не працює, стипендію не отримує. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, має регулярний дохід, оскільки офіційно працює водієм автотранспортного засобу в ТзОВ «Равіс», тому може надавати матеріальну допомогу сину.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на працездатних осіб: з 1 січня 2018 року 1762 грн, з 1 липня 1841 грн, з 1 грудня 1921 грн.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів ОСОБА_2, матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, яка на даний час є безробітною та матеріальне становище якої суттєво погіршилось. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, так як навчається на денній (контрактній) формі навчання, не працює, стипендії не отримує, виходячи з визначеного законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в цій частині, слід задовольнити частково та змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_3 у звязку з навчанням та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили по 30.06.2020 за умови продовження ним навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ст. 195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості з виплати аліментів визначається державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що за період з 17.10.2001 року по 11.06.2016 року заборгованість відповідача по аліментах становить 33364 грн. 86 коп. За цей період відповідачем не сплачено аліменти повністю, хоча для стягувача надавався розрахунок та надавались відповідні розяснення. Суд бере до уваги, що постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження щодо стягнення заборгованості аліментів у звязку із досягненням ОСОБА_3 повноліття та відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на неможливість повторного стягнення існуючої заборгованості рішенням суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по аліментах з відповідача слід задовольнити.

З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм гл.49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Тобто її завданням є сприяння належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується заборгованість за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Судом встановлено, що загальна сума неустойки (пені) за період з 17.10.2001 по 11.06.2016 становить 11 335 (одинадцять тисяч триста тридцять пять) грн. 60 коп., що підтверджується розрахунком наведеним у позовній заяві, розрахованим відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Вербицьким М.П. Острозького районного відділу ДВС ГТУ юстиції в Рівненській області № 2238/3 від 11.06.2018.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Суд бере до уваги, що у відзиві на позовну заяву відповідач визнав наявність заборгованості по сплаті аліментів, а також порядок проведення розрахунку неустойки (пені) відповідачем не оспорюється та враховує обовязок у відповідача щодо утримання сина, наявність регулярного заробітку (доходу), що давало можливість відповідачу нести витрати на утримання неповнолітнього сина. Відповідач прострочив та допустив значну заборгованість по сплаті аліментів за період з 17.10.2001 по 11.06.2016, ухилявся від погашення заборгованості після закінчення виконавчого провадження, оскільки не здійснював погашення вказаної заборгованості. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до відповідача варто застосувати заходи відповідальності за прострочення сплати аліментів та стягнути з нього неустойку (пеню) у розмірі 11 335 (одинадцять тисяч триста тридцять пять) грн. 60 коп. на користь позивача.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є студентом денної (контрактної) форми навчання Національного університету «Острозька академія» та плата за навчання ОСОБА_3 становить за 1-й курс 10800 грн., за 2-й курс 10800 грн., плата за навчання сплачується позивачем.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В Постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 Верховний Суд України звертає увагу на те, що у звязку з навчанням до досягнення дитиною двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 досягнув повноліття, є студентом денної форми навчання, а також ту обставину, що відповідач офіційно працює та сплачує аліменти у звязку з навчанням сина, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги позивача щодо стягнення половини вартості за надання освітньої послуги за другий курс навчання в сумі 5940 (пять тисяч девятсот сорок) грн. 00 коп. слід відмовити, оскільки суд вважає достатнім зміну розміру аліментів у звязку з навчанням для покриття витрат позивача на оплату навчання за договором про надання освітніх послуг ОСОБА_3

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 13.07.2018, аліменти у новому розмірі необхідно стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 84, 180-185, 191-200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273- 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1, індекс 35800, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 24632158, індекс 35800) про зміну розміру аліментів на утримання дитини у зв'язку з навчанням, стягнення заборгованості по аліментах, застосування відповідальності за прострочення сплати аліментів та стягнення половини вартості за надання освітньої послуги задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1700 (одну тисячу сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили по 30.06.2020 року, за умови продовження ним навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 33364 (тридцять три тисячі триста шістдесят чотири ) гривні 86 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 17.10.2001 року по 11.06.2016 року в розмірі 11335 (одинадцять тисяч триста тридцять п'ять) гривень 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять ) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2018 року .

Суддя Острозького районного судуОСОБА_9