Провадження №2-н/760/621/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення наахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Статтею 161 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, відповідно до ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

В позовній заяві позивачем вказано місцезнаходження відповідача ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 83-А, що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, що також підтверджується наданим витягом з ЄДРПОУ відносно ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс».

Оскільки, місцезнаходження боржника не зареєстровано в Солом'янському районі міста Києва, дана справа згідно положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, не підсудна Солом'янському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку про передачу справи на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням боржника.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст.ст. 27, 32, 160, 161, 162, 165 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку передати на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: