Справа № 462/9002/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

з участю секретаря Рущак Т.О.

заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року по справі №462/9002/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,-

встановив:

Заявник ОСОБА_2 звернулася в суд зі заявою про поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року по справі №462/9002/14-ц. В обґрунтування заяви покликається на те, що Залізничним районним судом м. Львова від 01.03.2017 року по справі № 462/9002/14-ц ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено повністю, у задоволенні зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року в розмірі 165178,20 грн., 144114,40 грн. інфляційних витрат, 3 % річних від суми боргу в розмірі 12598,80 грн., 157742,91 грн. пені, а всього 479634,31 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5368,49 грн. судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.09.2017 року вказане рішення Залізничного районного суду м. Львова залишено без змін, але змінено в частині стягнення пені та зменшено суму нарахованої пені з 157 742 грн.91 коп. до 10 000грн та відмовлено в задоволенні зустрічних позовів відповідача та третьої особи з самостійними вимогами про визнання договору недійсним. 04.10.2017 року Залізничним райсудом м.Львова ОСОБА_3 було видано два виконавчих листи про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 5368.49 грн. та 331891.40 грн. Державним виконавцем 02.11.2017 року було відкрито виконавче провадження (ВП № 55045981). Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію від 16.11.2018 року було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 За час виконання рішення суду з боржника ОСОБА_2 було стягнуто 5373,13 грн. та перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_3, 150.50 грн. (витрати на проведення виконавчих дій) було стягнуто з ОСОБА_2 та перераховано на рахунки ГТУЮ у Львівській області та 532,20 грн. виконавчого збору було стягнуто із ОСОБА_2 та перераховано на користь держави. Всього із ОСОБА_2 було стягнуто 6055,83 грн. При цьому, постановою Верховного Суду було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, скасовано рішення Залізничного райсуду м.Львова від 01.03.2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.09.2017 року, в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором відмовлено повністю та постановлено нове рішення, яким було визнано недійсним п.4.4. договору від 19 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про надання юридичних послуг. Враховуючи наведене, а також те, що виконання рішення за виконавчим листом відбулось, вважає, що стягненні з неї кошти підлягають поверненню. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію за втрачений заробіток за один день у сумі 457,66 грн., оскільки виклик до суду відбувається в робочий час без збереження заробітної плати.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заяву про поворот виконання судового рішення, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду заяви повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України, неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви про поворот виконання.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_2, дослідивши матеріали заяви, оглянувши справу №462/9002/14-ц, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю, у задоволенні зустрічного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором про надання юридичних послуг № 125/7-2013 від 19.01.2013 року в розмірі 165178,20 грн., 144114,40 грн. інфляційних витрат, 3 % річних від суми боргу в розмірі 12598,80 грн., 157742,91 грн. пені, а всього 479634,31 грн. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5368,49 грн. судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 06.09.2017 року вказане рішення Залізничного районного суду м. Львова залишено без змін, але змінено в частині стягнення пені та зменшено суму нарахованої пені з 157 742 грн.91 коп. до 10 000 грн. та відмовлено в задоволенні зустрічних позовів відповідача та третьої особи з самостійними вимогами про визнання договору недійсним.

Судом встановлено, що 04.10.2017 року Залізничним райсудом м.Львова ОСОБА_3 було видано два виконавчих листи про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_3 5368.49 грн. та 331891.40 грн.

З відповіді Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області від 27.09.2018 року вбачається, що на виконанні у відділі перебувало: виконавче провадження ВП №55045981 з виконання виконавчого листа №462/9002/14-ц виданого 04.10.2017 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат в сумі 5368,49 грн. та виконавче провадження ВП№55323706 з виконання виконавчого листа №462/9002/14-ц виданого 04.10.2017 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 331891,40 грн. При примусовому виконанні вказаних виконавчих документів на підставі постанови державного виконавця ВП№55045981 від 16.11.2018 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника з доходів боржника в примусовому порядку стягнуто кошти в сумі 6055,83 грн., які розподілено наступним чином: заборгованість в сумі 5373,13 грн. перераховано на рахунок стягувача ОСОБА_3, 150.50 грн. витрат на проведення виконавчих дій було стягнуто з ОСОБА_2 та перераховано на рахунки ГТУЮ у Львівській області, а 532,20 грн. виконавчого збору було стягнуто із ОСОБА_2 та перераховано на користь держави (а.с. 59- 68).

Разом з тим, постановою Верховного Суду було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, рішення Залізничного райсуду м.Львова від 01.03.2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.09.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги відмовлено. Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання правової допомоги задоволено частково, визнано недійсним п.4.4. договору від 19 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про надання юридичних послуг (а.с. 35-40).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною девятою ст. 444 ЦПК України передбачено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз'яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки, правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Враховуючи те, що на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року відбулось стягнення коштів, рішення суду першої інстанції постановою Верховного Суду від 12.06.2018 року скасовано, проте питання про поворот виконання рішення вирішено не було, тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню та їй слід повернути кошти в розмірі 6055,83 грн., стягнуті в порядку виконання рішення Залізничного районного суду.

Крім цього, наказом директора школи від 13.11.2018 р. № 285-к ОСОБА_2 надано відпустку без збереження заробітної плати терміном 1 календарний день 20.11.2018 р. у звязку з викликом до суду.

З довідки № 415 від 12.11.2018 р. про середній зробіток вбачається, що середньоденна заробітна плата працівника ОСОБА_2 в розрахунку на 1 робочий день становить 457,66 грн.

Згідно ч. 2 ст. 138 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено судове рішення сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

На підставі наведеного, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню компенсація за втрачений заробіток за один день у сумі 457,66 грн.

Керуючись ст. 444 ЦПК України, суд, -

постановив:

заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року по справі №462/9002/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення коштів за договором про надання правової допомоги, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.03.2017 року у справі № 462/9002/14-ц.

В порядку повороту виконання рішення суду стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), адреса: 02192, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), адреса:79052, АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 5373 (пять тисяч триста сімдесят три) грн. 13 коп.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)адреса:79052, АДРЕСА_2 сплачених витрат на проведення виконавчих дій в сумі 150 (сто п'ятдесят) грн. 50 коп.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Залізничному районі м.Львова (код , що розташоване за адресою: вул. Виговського, 34, м.Львова Львівської області) повернути ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)адреса:79052, АДРЕСА_2 - 532 (пятсот тридцять дві) грн. 20 грн. сплаченого виконавчого збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)адреса: 02192, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), адреса:79052, АДРЕСА_2 компенсацію за втрачений заробіток за один день в сумі 457,66 грн. (чотириста пятдесят сім гривень) 66 коп.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 20.11.2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз