Справа № 472/1350/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи: Служби у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В позові зазначила, що є бабусею неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач - ОСОБА_2. Мати дитини - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. З 2010 року неповнолітня ОСОБА_3 постійно проживає біля позивачки. Після смерті дружини ОСОБА_4 відповідач оформив на своє ім'я пенсію по втраті годувальника, однак разом з донькою не проживав, матеріально не забезпечував, витрачав кошти на власний розсуд. Відповідач веде аморальний спосіб життя, про доньку не піклувався, участі у виховані та розвитку доньки не приймає. Постійного місця проживання відповідач не має, з донькою не спілкується, не цікавиться її життям, здоров'ям, успіхами та потребами.

Увесь час від народження неповнолітньою ОСОБА_3 опікується позивачка, дитина знаходиться повністю на її утриманні.

В зв'язку з цим, просять позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. На останнє судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Представник Служби у справах дітей Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 пояснила, що неповнолітня ОСОБА_3 є її онукою. ЇЇ батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 постійного місця проживання не мали, тому онука постійно проживала біля неї. Останній раз бачила ОСОБА_2 в 2014 році на похороні дочки ОСОБА_4 Місце його проживання не відоме. Матеріальної допомоги ОСОБА_2 дочці ОСОБА_3 не надавав та не піклувався про неї.

Допитана в судовому засіданні як свідок неповнолітня ОСОБА_3 пояснила, що є донькою відповідача ОСОБА_2 З самого малечку вона проживає з бабусею ОСОБА_1 в смт. Токарівка Веселинівського району Миколаївської області, оскільки батьки постійного місця проживання не мали. ЇЇ матеріальним утриманням та вихованням повністю займається бабуся. Батько участі у її виховані та утримані не приймає. З 2014 року, після смерті матері ОСОБА_4, батько зняв іншу квартиру, вона приїздила до нього у літній період в м. Одесу, однак навіть тоді він не піклувався про неї, доглядала за нею старша сестра, яка на той час проживала в м. Одеса.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 30 жовтня 2001 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області.

Згідно вказаної копії свідоцтва про народження матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла в м Одеса, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданим 22 травня 2014 року виконавчим комітетом Кудрявцівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.

Комісією з питань захисту дітей при Веселинівській районній державній адміністрації зроблено висновок № 546/22-01-02/07 від 07.12.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Конвенцією «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно 164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Обставини позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав викладені в позовній заяві під час розгляду справи в суді та ухвалення судового рішення знайшли своє підтвердження.

Так, згідно акта обстеження житлово-побутових умов життя дітей в сім`ї громадянки ОСОБА_1 мешканки смт. Токарівка Веселинівського району Миколаївської області від 21 листопада 2017 року, неповнолітня онука ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає з бабусею. Яка утримує її матеріально, займається вихованням та розвитком. Батько дівчинки давно не проживає з сімєю, не цікавиться життям дівчинки, не приймає участі у її утриманні (пенсію по втраті годувальника витрачає на свої потреби).

Згідно довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 325 від 26.01.2018 року позивачка ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею за цією адресою проживає онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Колосівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Веселинівської селищної ради Миколаївської області за вих. № 24 від 25.01.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 11 класі Колосівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Батько ОСОБА_8 з 2007 року участі у навчанні та вихованні доньки не брав. За час навчання в школі дитиною опікувалась бабуся ОСОБА_1

Згідно довідки-характеристики № 1772 від 11.09.2017 року ОСОБА_1 сама виховує та утримує онуку ОСОБА_3 з дня її народження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки ОСОБА_3, виявляє стійке небажання у виконанні батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач без поважних на те причин не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання нею освіти.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачем ОСОБА_2 від виконання свої батьківських обов'язків по вихованню доньки. Тому, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. ст. 10 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Частиною 2 та 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача наутримання ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164-167 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, передати органу опіки і піклування Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь тих осіб або установ, яким буде передано на утримання неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, що становить в загальному розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.