Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 565/1179/14-ц

провадження № 61-17399св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкти оскарження: начальник відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві М'ягкий Василь Ярославович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2016 року у складі судді Незнамової І. М. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Бондаренко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в місті Києві (далі - ВДВС Подільського РУЮ в місті Києві) М'ягкого В. Я., у якій просив суд визнати бездіяльність державного виконавця протиправною.

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що 13 жовтня 2014 року він надіслав рекомендованим поштовим відправленням на адресу ВДВС Подільського РУЮ в місті Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, яка одержана останнім 16 жовтня 2014 року. На момент звернення до суду будь-якої постанови він не отримував, судове рішення залишалося не виконаним.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2016 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_4

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року провадження у справі необхідно закрити, оскільки ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року, яка набрала законної сили, постановлена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2016 року залишена без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційної суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник неодноразово звертався до суду зі скаргами на дії (бездіяльність) начальника ВДВС Подільського РУЮ в місті Києві М'ягкого В. Я. щодо виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року у справі № 565/1179/14-ц, однак вказане судове рішення залишається не виконаним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20 січня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ цивільну справу та матеріали касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 03 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії начальника ВДВС Подільського РУЮ в місті Києві М'ягкого В. Я., у якій просив суд визнати бездіяльність державного виконавця протиправною.

10 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з аналогічною за змістом та обґрунтуванням скаргою, за якою 03 березня 2015 року Кузнецовським міським судом Рівненської області відкрито провадження № 565/1739/14-ц.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року у справі № 565/1739/14-ц, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року, вимоги скарги задоволені частково.

Визнано неправомірними та скасовано постанови головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві Кущ В. В. про закінчення виконавчого провадження від 27 лютого 2015 року (виконавче провадження № 45976225) та про закінчення виконавчого провадження від 26 березня 2015 року (виконавчого провадження № 45976205). Визнано неправомірними бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві Кущ В. В. щодо ненадіслання стягувачу ОСОБА_4 копії постанови про відкриття виконавчого провадження у строк, встановлений частиною п'ятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження». Зобов'язано головного державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в місті Києві Кущ В. В. надіслати стягувачу ОСОБА_4 копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 лютого 2015 року (виконавче провадження № 45976225).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 06 серпня 2015 року залишено без змін.

Закриття провадження у справі ? це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 205 ЦПК України 2004 року, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України 2004 року).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано закрив провадження у цій справі, оскільки ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 червня 2015 року, яка набрала законної сили, постановлена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Висновки суду по суті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані заявником належним чином.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанції та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального чи процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик