ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року

м. Харків

справа № 643/21490/13-ц

провадження № 22ц/818/935/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа - Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2,

відповідачі за зустрічним позовом - ОСОБА_4, ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року в складі судді Горбунової Я.М.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року та у липні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з заявами про відстрочення виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, яку в подальшому уточнювали.

Заяви мотивована тим, що 30 липня 2015 року видано виконавчі листи № 643/21490/13-ц про виселення їх з квартири АДРЕСА_1 та 06 листопада 2015 року відкрито виконавчі провадження №№ 49261185, 49263498.

Вважали, що враховуючи обставини, а саме те, що вони є інвалідами І та ІІ груп, у них відсутнє інше будь-яке житло, настання осінньо-зимового періоду, наявність в провадженні Московського РВ ГУ НП кримінального провадження за розслідування щодо шахрайства їхньої квартири, відсутність обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_1 потребує термінового вселення в спірну квартиру та відстроченням виселення суттєво порушуються його права, є всі підстави для задоволення їхніх заяв.

В заяві від 12 жовтня 2016 року просили відстрочити їхнє виселення та зняття з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 до ухвалення рішення по кримінальному провадженню.

В заяві від 24 липня 2018 року, з урахуванням уточнень, просили відстрочити виконання рішення суду до ухвалення рішення по справі за їхнім позовом до ОСОБА_1 про визнання купівлі-продажу спірної квартири недійсною.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу скасувати та ухвалити рішення про відстрочення виконання рішення про виселення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважали, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклали вимоги заяв. При цьому зазначили, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в рамках кримінального провадження експертизою встановлено її підроблені підписи на договорі купівлі-продажу спірної квартири, таким чином виникають додаткові обставини, які суттєво ускладнюють виконання виселення.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Пилипчук Н.П. від 23 серпня 2018 року витребувано справу з суду першої інстанції.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Пилипчук Н.П. від 30 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів Пилипчук Н.П., Кругової С.С., Кіся П.В. від 14 вересня 2018 року призначено справу до розгляду.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Згідно з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_5 розподілено цивільну справу № 643/21490/13-ц (22ц/818/935/18) за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відзивів від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути заяву за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявники звернулися з заявою про відстрочення виконання рішення суду поза межами річного строку.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення, який в подальшому уточнив та просив усунути йому перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою № 61 в будинку № 124-Б по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку з неї ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб, що проживають у квартирі разом з ними або за їхньої згоди чи дозволу; стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на його користь понесені ним судові витрати.

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, який в подальшому уточнювала та просила визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 13 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та від 24 лютого 2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1; скасувати реєстрацію ОСОБА_1 в ЕП «ХМБТІ» від 29 січня 2010 року за № 13994704.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року позов ОСОБА_1І задоволено частково, усунуто власнику ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою № 61 в будинку № 124-Б по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3А; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору в сумі 08,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37,00 грн.; в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано та провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення та стягнення судових витрат скасовано і в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено; рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано та в задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилено, рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 залишено без змін.

На виконання рішення суду 30 липня 2015 року Московським районним судом м. Харкова видано два виконавчих листа № 643/21490/13-ц.

Постановами Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06 листопада 2015 року ВП № 49261185 та ВП № 49263498 відкрито виконавчі провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 березня 2016 року та постановою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року, відстрочено виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року строком на 3 місяці з часу набрання ухвалою законної сили.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 липня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2016 року та постановою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року, відстрочено виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року строком на 3 місяці з часу набрання ухвалою законної сили.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3- залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2015 року залишено без змін.

Згідно акту державного виконавця від 29 серпня 2018 року, головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 643/21490/13-ц виданого 30 липня 2015 року Московським районним судом м. Харкова про усунення власнику ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартири АДРЕСА_3 шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ОСОБА_3 встановлено, що 29 серпня 2018 року рішення суду виконано фактично у повному обсязі, а саме усунуто власнику ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належної йому квартири на праві власності квартири АДРЕСА_3 та виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3

Постановами Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 03 вересня 2018 року ВП № 49261185 та ВП № 49263498 виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 643/21490/13-ц, виданого 30 липня 2015 року Московським районним судом м. Харкова закінчено, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частини 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 435 ЦПК України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 статті 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Аналогічне положення міститься у частині 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, остаточне судове рішення в справі ухвалено Верховним Судом 05 лютого 2018 року, а з заявами про відстрочення виконання рішення суду ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися 12 жовтня 2016 року та 24 липня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду першої інстанції з заявами про відстрочення виконання рішення в межах одного року, встановленого частиною 5 статті 435 ЦПК України.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив заявникам у відстроченні виконання рішення суду у звязку з пропуском строку.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, та виходячи з доводів та вимог апеляційної скарги, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст.374, п. 4 ч. 1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.