Номер провадження: 22-ц/785/7149/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Євроінс Україна» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

31.08.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (далі - УДРЮД ОМР), за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Євроінс Україна» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

31.07.2018 року в судовому засіданні представник УДРЮД ОМР Рижко К.В. заявив письмове клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що дана категорія справ має бути розглянута у порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представник ПАТ «Євроінс Україна» Катасонов В.В. не заперечував проти закриття провадження у справі.

Ухвалою Приморського районного суду від 31 липня 2018 року провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до УДРЮД ОМР, за участю третьої особи - ПАТ «Євроінс Україна», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії було закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 31 липня 2018 рокута постановити ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з апеляційної скарги, 11.08.2017 року позивачем вже подавався адміністративний позов до Приморського районного суду м. Одеси до УДРЮД ОМР, третя особа - ПАТ «Євроінс Україна», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

14.08.2017 року ухвалою Приморського суду було відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом з тих підстав, що спірні правовідносини випливають з виконання умов цивільно-правової угоди, а тому такий спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин і має вирішуватись судами за правилами ЦПК України (а.с.39).

При цьому суд послався на постанову Верховного Суду України №21-41а16 від 14.06.2016 року.

У зв'язку з цим, 31.08.2017 року позивачем знову була подана позовна заява до Приморського районного суду м. Одеси до УДРЮД ОМР, третя особа - ПАТ «Євроінс Україна», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії вже за правилами ЦПК України.

31.07.2018 року ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. справа за позовом була закрита через те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

В спірній ухвалі від 31.07.2018 року суд першої інстанції посилається на те, що позивачем була заявлена вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, тобто фактичних адміністративно-управлінських функції державного реєстратора, який прийняв рішення та провів державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, тому дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії Держреєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, тому спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В спірній ухвалі суд також посилається на постанову Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 21-3197а16 від 25.04.2017 року та постанову Великої Палати Верховного Суду, прийнятої 04.04.2018 року в рамках справи № 826/9928/15.

Колегія суддів вважає такі твердження суду першої інстанції помилковими, які спростовуються наступним.

Згідно до ч. 1 ст. 17 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття рішення) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При цьому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 15 ЦПК України (в редакції, чинній на час прийняття рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

гідно позовної заяви, позивач просить касувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно №14261524 від 07.07.2014 року 15:41:42, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 56,9 кв.м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 00.

Також позивач просить зобов'язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради скасувати запис про реєстрацію права власності №6263169 від 25.06.2014р. за Публічним акціонерним товариством «Євроінс Україна» на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 56,9 кв.м., з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 00, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису, а саме запис про право власності №2556659 від 19.09.2013р. 11:58:53 за ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що для забезпечення виконання зобов'язань Позичальником за договором про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги від 13.09.2013 року між Позикодавцем та ОСОБА_3, 19.09.2013 року було укладено договір іпотеки. В іпотеку була передана належна ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_6.

25.06.2014 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Єрміловим Анатолієм Григоровичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14261524 від 07.07.2014 року, прийнятим державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Мощонської Ірини Володимирівни, було внесено запис про право власності № 6263169 на ПАТ «Євроінс Україна».

Позивач вважає такі рішення та запис незаконним та такими, що підлягають скасуванню у зв'язку із неправомірністю дій з реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомого майна за третьою особою.

Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що спірні правовідносини по даній справі пов'язані із невиконанням умов саме цивільно-правової угоди, а отже даний спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року по справі № 826/4858/15, в якій судом вказується, що якщо спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, то спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК. При цьому посилаючись на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, судом зазначається, що «...визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції».

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 року по справі № 820/2792/16, в якій суд прийшов до висновку, що ураховуючи суб'єктний склад справи й те, що спірні правовідносини щодо оскарження дій приватного нотаріуса щодо реєстрації права власності та скасування запису у державному реєстрі пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме кредитного договору та договору іпотеки, то даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин.

Крім того, у відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.05.2018 року по справі № 686/22036/15-ц, зазначено, що «Спори про визнання незаконними та скасування рішень нотаріусів, які діяли на виконання делегованих повноважень державного реєстратора, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно розглядаються за правилами цивільного судочинства, якщо такі спори стосуються захисту цивільного права, зокрема випливають із договірних відносин, і якщо немає підстав для їх розгляду за правилами адміністративного судочинства».

Така ж позиція підтверджується постановою Великої Палати Верховного Судувід 16.10.2018 року по справі №804/14296/15, в якій також зазначається, що «Ураховуючи суб'єктний склад справи й те, що спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а саме: Кредитного та Іпотечного договорів, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність між учасниками справи спору про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір суди мають вирішувати в порядку, визначеному нормами ЦПК України».

З огляду на викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги, які викладені у позовній заяві, ґрунтуються виключно на цивільних правочинах, а саме договорі про надання поворотної (строкової) безвідсоткової фінансової допомоги від 13.09.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрованому в реєстрі за № 1155, та договорі іпотеки від 19.09.2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. та зареєстрованому в реєстрі за № 1161, то даний спір має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства за правилами ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що спірна ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2018 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, через що вона підлягає скасуванню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 рокуслід скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379 ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 липня 2018 рокускасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.11.2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко