Справа № 127/3549/18
Провадження 2/127/588/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житлом,
позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2017 року, виданого після смерті сина - ОСОБА_4, який помер 11.01.2017 року, позивач ОСОБА_2 є власником квартири № АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_3 була дружиною ОСОБА_4, рішенням суду від 05.04.2016 року їх шлюб був розірваний.
Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на дошлюбне «Уманець», 11.05.2016 року отримала новий паспорт та виїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, де зареєструвалась і проживає по даний час. Більше двох років відповідач не не зявляється та не проживає в квартирі, речей її немає, не підтримує з позивачем жодних стосунків, участі у ремонті квартири, сплати комунальних платежів не бере. Попередній власник квартири - ОСОБА_4 і позивач не чинили ніяких перешкод відповідачу в користуванні квартирою.
Оскільки відповідач зареєстрована у квартирі, однак фактично не проживає з 11.05.2016 року, не утримує житло, не сплачує житлово-комунальні послуги, позивач просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житлом - квартирою № 57 в будинку № 11 по вул. Константиновича в м. Вінниці.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позов підтримав, просив вимоги задоволити. Пояснив, що відповідач ОСОБА_3 це колишня дружина покійного сина позивача. Після того, як син захворів, вони розірвали шлюб і навесні 2016 року відповідач забрала речі та виїхала в м. Немирів, однак не знялась з реєстрації. Вона не доглядала за ОСОБА_4, ніколи не навідувалась до позивача, квартирою не цікавилась, не проводила ремонт і ніколи не вважала квартиру своїм постійним місцем проживання. Речей відповідача у квартирі немає, витрат по утриманню житла вона не несе, договір щодо права користування житлом між позивачем та відповідачем не укладався. Представник ОСОБА_5 просив позов задоволити, судові витрати залишити за позивачем.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена за адресою реєстрації проживання та адресою фактичного місця проживання, яку повідомив позивач, проте відзиву на позов, заяви про відкладення розгляд усправи не подавала.
Враховуючи згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою позивача і знає, що син ОСОБА_2 ОСОБА_4 захворів на важку хворобу, доглядала його мати. Протягом року він був у лікарнях і помер в січні 2017 року. Вона ніколи не бачила дружини ОСОБА_4, в квартирі позивача ОСОБА_3 не проживала.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище «Уманець») ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, була 02.10.2014 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, як дружина ОСОБА_4 (а.с. 9). Реєстрація відповідача за цією адресою також підтверджена станом на 28.03.2018 року Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 34).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2016 року № 127/5300/16-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище «Уманець») ОСОБА_7, зареєстрований 24.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького МУЮ Вінницької області (а.с. 8).

ОСОБА_4 помер 11.01.2017 року.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.07.2017 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, і.н. НОМЕР_1. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з квартири № 57, що в будинку № 11 по вул. Константиновича в м. Вінниці (а.с. 6). Право власності зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.07.2014 року (а.с. 7).

З 17.03.2016 року ОСОБА_8 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, не проживає, що підтверджено відповідними актами від 17.03.2016 року, від 20.07.2016 року, від 14.02.2017 року, від 09.01.2018 року (а.с. 10-13), а також поясненнями свідка ОСОБА_6

Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач була зареєстрована в квартирі за згодою попереднього власника житла ОСОБА_4, як член його сім`ї.

З весни 2016 року ОСОБА_3 в квартирі не проживає, речей її у квартирі немає, витрат по утриманню житла вона не несе, договір щодо права користування житлом між новим власником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладався.

В зв`язку з тим, що відповідач ніколи не була членом сім`ї позивача, обставини, за яких був встановлений сервітут на користування житлом припинений, відбувся перехід права власності на житло, суд вважає, що відповідача ОСОБА_3 слід визнати такою, що втратила право користування житлом як члена сім`ї попереднього власника житла, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України.

При вирішенні спору суд також приймає до уваги роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року.

Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

За клопотанням представника позивача судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування житлом квартирою № 57 в будинку № 11 по вул. Константиновича в м. Вінниці, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне рішення суду складене 24.05.2018 року.

Суддя: