Справа №461/651/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 управління Національної поліції у Львівській області, ОСОБА_5 сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, третя особа прокуратура Львівської області про зняття заборони на проведення реєстраційних операцій,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 управління Національної поліції у Львівській області, ОСОБА_5 сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, третя особа прокуратура Львівської області, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) на транспортний засіб марки Volkswagen T4, 2002 року випуску, номер двигуна V=1896D, кузов №WV1ZZZ70Z2H058877, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, накладеної постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 23.05.2011 року.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що транспортний засіб Volkswagen T4, 2002 року випуску, номер двигуна V=1896D, кузов №WV1ZZZ70Z2H058877, державний номерний знак НОМЕР_1, був придбаний ним у 2009 році. Зареєструвавши належним чином придбаний автомобіль, здійснивши відповідні платежі, позивач отримав реєстраційне посвідчення на транспортний засіб серія, номер САА 400015. Після втрати наведеного свідоцтва ОСОБА_1 у 2016 році звернувся до Криворізького ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Дніпропетровській області за отриманням дублікату та зясував, що постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 23.05.2011 року накладена заборона на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) з даним транспортним засобом. По кримінальній справі позивач не є ні свідком, ні підозрюваним, ні обвинувачуваним. Право власності на згаданий автомобіль набуто позивачем у встановленому Законом порядку, а відтак немає підстав для накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з даним автомобілем.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Національної поліції у Львівській області в судовому засіданні позов заперечив з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи прокуратури Львівської області в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Volkswagen T4, 2002 року випуску, номер двигуна V=1896D, кузов №WV1ZZZ70Z2H058877, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 400015 /а.с.6/.

В ході розслідування кримінальної справи № 181-0311 порушеної відносно начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_6 від 23.05.2011р. накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля марки Volkswagen T4, 2002 року випуску, номер двигуна V=1896D, кузов №WV1ZZZ70Z2H058877, державний номерний знак НОМЕР_1 /а.с.10-12/.

В судовому засіданні встановлено, що в подальшому СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001639, досудове розслідування у якому триває по даний час.

Такий арешт був накладений слідчим на підставі норм Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року).

Згідно з п.9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом. Вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як видно зі змісту позовної заяви, вимоги позивача ґрунтуються на необґрунтованому, на його думку, накладенні арешту на транспортний засіб, оскільки він по кримінальній справі не є ні свідком, ні підозрюваним, ні обвинувачуваним та жодним чином не стосуються оспорювання чи невизнання його права власності, а тому в даному випадку питання скасування арешту майна повинно вирішуватись в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що позивач не звертався із заявами (скаргами) щодо арешту майна, не вживав заходів для захисту своїх інтересів в порядку кримінального процесуального законодавства.

Таким чино, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити позивачу право на звернення до слідчого, в провадженні якого перебуває №0001639, із заявою про скасування арешту та/або із скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні його заяви.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.

Повний текст рішення виготовлено 11.05.2018 року.