Справа №566/1228/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2018 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
головуючого - судді Лободзінського А.С.
при секретарі судового засідання Драган Л.М.
з участю позивача - ОСОБА_1,
та її представника - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провдження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,-
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не хоче відшкодувати йому завдані збитки.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 16 вересня 2017 року о 15 годині 30 хвилин по вулиці Садова в селі Перевередів Млинівського району Рівненської області, відповідач ОСОБА_3 керував трактором марки "Т-25", номерний знак НОМЕР_3, порушивши Правила дорожнього руху України, здійснив наїзд трактором на перешкоду, в результаті чого було пошкоджено бетонний паркан в її домогосподарстві. Крім цього, зазначила, що постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 07.11.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні вище зазначеного правопорушення, яке передбачено ст. 124 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями завдав матеріальних збитків її майну, розмір яких становить 1100 гривень, що підтверджує копією накладної ПП ОСОБА_4. Крім цього, просить стягнути з відповідача 6000 гривень моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок пошкодження її майна. Також зазначила, що неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням надати кошти на ремонт пошкодженого ним майна, однак відповідач відмовляв їй у цьому, у зв'язку з чим, змушена звернутися в суд.
Ухвалою Млинівського районного суду від 03.10.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з одночасним викликом сторін у справі на 15.11.2018 року, про що повідомлено сторони. (а.с. 13)
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з тих же підстав.
Відповідач ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, хоча завчасно був повідомлений про час і дату розгляду справи в суді судовою повісткою згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, як такий, що відмовився отримати судову повістку. В той же час, днем вречення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку, а саме 13.10.2018 року, що в свою чергу свідчить про належне повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. (а.с. 14).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час, місце і дату розгляду справи в суді у відповідності з п. 4. ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши подані позивачем докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізом наявних у справі доказів в їх сукупності, судом встановлено, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди з участю її винуватця ОСОБА_3, його діями беззаперчно пошкоджено три секції паркану в господарстві ОСОБА_1, що підтверджується постановою Млинівського районного суду від 07.07.2017 року, яка набрала законної сили 18.11.2017 року та копіями матеріалів зі справи про адміністративне правопорушення (а.с. 5, 20 - 22 ).
В той же час позивач представила розрахунок завданої майнової шкоди виходячи з кількості матеріалів, необхідних на відновлення трьох секцій огорожі, яка становить 420 гривень, підтвердивши вартість матеріалів накладною ПП ОСОБА_4 від 22.08.2018 року (а.с.6). Також, позивач та її представник в судовому засіданні зазначили, що вартість доставки та демонтажу старих і встановлення нових трьох секцій бетонного паркану становитиме 680 гривень, що в загальному становить 1100 гривень матеріальної шкоди, яку просить стягнути з відповідача. Відповідач, в свою чергу, будь - яких заперечень щодо розміру матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_1, а також щодо вартості робіт, необхідних для встановлення паркану, в суд не подав, а отже даний розмір збитків є обгрунтованим.
Таким чином, враховуючи, що факт заподіяння ОСОБА_3 шкоди майну ОСОБА_1 внаслідок пошкодження трьох секцій паркану в господарстві останньої підтверджується матеріалами справи, та не спростовано відповідачем, то з останнього підлягає стягненню розмір завданої шкоди за пошкодження трьох секцій огорожі в повному обсязі в розмірі 1100 гривень.
Також відаповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України суд рахує необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану неправомірними діями відповідача, внаслідок ДТП з його вини, моральну шкоду, що полягає у протиправному пошкодженні майна позивача.
При цьому, відповідно до ст. 23 ЦК України при визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує, що спричинення шкоди мало місце напередодні весілля її дочки, що завдало додакових клопотів позивачу, а також обговорення цієї події між односельцями, у зв'язку з чим, до неї особисто та її сім'ї була прикута певна увага, що не справляло у неї позитивних емоцій, а навпаки пригнічувало її психологічний стан. Також суд враховує, що з моменту пошкодження майна впродовж тривалого часу шкода відповідачем не була відшкодована і тривалість негативних емоцій в позивача та її вимушене звернення до суду теж вливають на розмір відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи сукупність обставин, які суд приймає до уваги при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд рахує необхідним стягнути з відповідача 3000 гривень у відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, що є пропорційним глибині і тривалості її душевних страждань, а в іншій частині позовних вимог - відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню також понесені позивачем витрати по справі.
Отже, Європейський Суд з прав людини з огляду на профілактичну і каральну мету конкретних адміністративних стягнень, визнав карним кримінально- правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення, положення якого передбачають застосування аналогічних стягнень.
Відповідно до ч. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за розгляд справи в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 704 гривні 80 копійок. Крім цього з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем витрати на оплату судового збору за розгляд справи в частині відшкодування моральної шкоди, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 352 гривень 40 копійок.
На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265, 280 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, матеріальну шкоду у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення також може бути оскарженно до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Повне заочне рішення суду складено 20 листопада 2018 року.
СУДДЯ: