З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/1383/18
20 грудня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,
з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивачка звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в розмірі 1700 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що народжений у шлюбі з відповідачем син є малолітнім, проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Самостійно забезпечити дитину всім необхідним вона не може, а відповідач добровільно кошти для утримання сина не надає. Вважає, що відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь в забезпеченні належних умов життя і розвитку дитини.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. В зв'язку з цим ухвалено проводити розгляд справи в порядку заочного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є неповнолітнім, проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку питання щодо утримання неповнолітньої дитини позивачка та відповідач не вирішили.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.
Стаття 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Суд, визначаючи розмір аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.
Беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно.
Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача 704,80 грн. судового збору на користь держави.
На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково. Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів розпочати з 12 листопада 2018 року
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий О. А. Шишко