Єдиний унікальний номер 235/364/18 Номер провадження 22-ц/804/313/18
Провадження № 22-ц/804/313/18 Доповідач: Канурна О.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Санікової О.С., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2018 року у цивільній справі № 235/364/18 за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди (суддя першої інстанції Величко Олена Володимирівна) -,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є опікуном недієздатного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є її сином.

15.09.2015 року Донецьким апеляційним адміністративним судом прийнята постанова, згідно якої визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області щодо відмови у переведенні пенсійної справи ОСОБА_2 та невиплати пенсії у розмірі 25% від призначеної пенсії.

21.06.2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області прийнята постанова, згідно якої визнано протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_2 75% пенсії за минулий час з 01.09.2014 року по 31.08.2015 рік.

Бездіяльність органу державної влади в особі Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області спричинила те, що інвалід з дитинства ОСОБА_2 був позбавлений джерела для існування - соціальної пенсії, на протязі тривалого часу - з 01.09.2014 року по 07.11.2016 року.

Відповідач - Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області своєю бездіяльністю позбавив ОСОБА_2 права на державне пенсійне забезпечення на тривалий час, не піклуючись, яким чином особа може вижити за умови відсутності коштів для існування.

Протиправною бездіяльністю вказаного вище відповідача, ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнав ОСОБА_2, у зв'язку з противоправною поведінкою щодо нього органів державної влади, які виражаються у відчутті розпачу, пов'язаному з неможливістю харчуватися, лікуватися належним чином, відчутті, що він є обузою для членів своєї родини, що він нікому не потрібен і держава в особі відповідних органів, порушуючи його права та фактично позбавивши його джерел існування, тим самим принижує цінність його життя для суспільства, оскільки він є інвалідом і не може самостійно себе забезпечувати.

Розмір моральної шкоди, що заподіяна їй державним органом через тривалу протиправну бездіяльність відповідача стосовно члена її родини - сина ОСОБА_2, який є недієздатним інвалідом і стосовно якого вона виступає опікуном, вона оцінує у 22338,00 грн.

Позивачка просила суд стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на відшкодування йому моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Красноармійського ОУПФУ Донецької області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 22338 грн. та на її користь моральну шкоду в розмірі 22338 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Красноармійського ОУПФУ Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилася позивачка - ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим в частині розміру моральної шкоди, не містить розрахунків, з яких суд виходив при встановленні розміру шкоди.

Судовими рішеннями у справах № 235/5542/15-а та № 235/3328/16-а було визнано протиправною бездіяльність щодо відмови у переведенні пенсійної справи ОСОБА_2 та невиплати пенсії у розмірі 25% від призначеної пенсії, а також бездіяльність щодо невиплати ОСОБА_2 75% пенсії за минулий час з 01.09.2014 року по 31.08.2015 року.

Позивачка вважає, що суд першої інстанції помилково послався на статтю 23 ЦК України, яка регламентує загальні питання відшкодування моральної шкоди.

Позивачка просить апеляційний суд змінити рішення Красноармійського міськрайонного суду від 29 травня 2018 року в частині розміру моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В оскаржуваному рішенні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2018 року зазначено, що воно може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" апеляційний суд Донецької області ліквідовано та утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду.

Відповідно до частини 6 ст. 147 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов'язані зі здійсненням таким судом повноважень, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Донецького апеляційного суду про початок роботи Донецького апеляційного суду, згідно якого рішенням зборів суддів Донецького апеляційного суду від 02.10.2018 року № 4 днем початку роботи Донецького апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із припиненням з 03 жовтня 2018 року здійснення правосуддя апеляційним судом Донецької області, справа № 235/364/18 за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди з апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2018 року підсудна Донецькому апеляційному суду, який створено в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого апеляційного суду Донецької області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 10.10.2018 року визначено колегію судів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач Канурна О.Д., судді Кішкіна І.В., Соломаха Л.І. (а.с. 112).

У зв'язку із хворобою судді Кішкіної І.В. 20 листопада 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено колегію судів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач Канурна О.Д., судді Санікова О.С., Соломаха Л.І. (а.с. 151).

04 жовтня 2018 року до апеляційного суду надійшов письмовий відзив відповідача - Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу позивачки залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з жовтня 2015 року та отримує пенсію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда 2 групи з дитинства, який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа та фактично мешкає за адресою: вул. Геологічна, 4/3 м. Покровськ.

Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївка від 09.08.2002 року ОСОБА_2 визнано недієздатним.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 02.02.2015 року ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_2.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 року зобов'язано УПФУ перевести пенсійну справу ОСОБА_2 та виплатити йому пенсію у розмірі 25% призначеної пенсії за минулий час, починаючи з 1 вересня 2014, з врахуванням компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням її строків (ухвала набула законної сили 17.12.2015 року).

Розпорядженням управління від 23.01.2016 року ОСОБА_2 призначено пенсію відповідно до рішень суду та протоколом від 25.01.2016 року проведено нарахування.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 21.06.2016 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Красноармійського УПФУ про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Зобов'язано УПФУ виплатити ОСОБА_2 75% пенсії за минулий час з 01.09.2014 по 31.08.2015 рік.

Протоколом УПФУ від 19.07.2016 року проведено індивідуальний перерахунок відповідно до рішення суду.

Управлінням було проведено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2, затримка в виплаті пенсії ОСОБА_2 відбулася за результатами синхронізації бази управління та бази УСЗН (база переміщених осіб з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, затвердженого ПКМУ від 01.10.2014 № 509) при нарахуванні виплатних періодів липня 2016, грудня 2016 та серпня 2017 року в електронній пенсійній справі ОСОБА_2 фіксувалося неспівпадіння персональних даних, відповідно до ч. 2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але всі нараховані суми було виплачено.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з урахуванням всіх обставин, що мають значення для справи і підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі по 22338,00 грн. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 немає.

В судове засідання апеляційного суду позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 145).

В судове засідання апеляційного суду представник Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с. 149).

В судове засідання апеляційного суду представник Державної казначейської служби України не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 147).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

До таких висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 є опікуном недієздатного сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 року визнано протиправною бездіяльність управління ПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області щодо відмови у переведенні пенсійної справи ОСОБА_2 та невиплати пенсії у розмірі 25% від призначеною пенсії; зобов'язано Управління ПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі перевести пенсійну справу ОСОБА_2 та виплатити ОСОБА_2 пенсію у розмірі 25% від призначеної пенсії за минулий час, починаючи з 01.09.2014 року, з врахуванням компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків виплати.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 21.06.2016 року визнано протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_2 75% пенсії за минулий час з 01.09.2014 року по 31.08.2015 рік. Зобов'язано Красноармійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_2 пенсію за минулий час з 01.09.2014 року по 31.08.2015 рік включно у розмірі 75% від призначеної пенсії, з врахуванням компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати. Постанова набула законної сили 02.07.2016 року.

Вказаною постановою встановлено, що згідно довідки УПСЗН Красноармійської міської ради № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території м. Макіївка Донецької області, термін дії подовжено до 22.01.2016 року.

Згідно довідки УПСЗН Краснармійської міської ради № НОМЕР_1 від 21.01.2015 року ОСОБА_2 перемістився з тимчасово окупованої території м. Макіївка до м. Красноармійська Донецької області, термін дії продовжено до 22.01.2016 року.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що листом відповідача від 24.06.2015 року № 14907/10/23 позивачу відмовлено на її звернення у виплаті пенсії ОСОБА_2 та в переведенні його пенсійної справи, оскільки він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 Макіївський психоневрологічний інтернат.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду та обґрунтовуючи позов, позивач посилалась на те, що внаслідок протиправних дій відповідача Красноармійського ОУПФУ, незаконність якого встановлено судовими рішеннями, її права та права недієздатного сина ОСОБА_2 було порушено, у зв'язку з чим їй та її недієздатному сину було завдано моральних страждань та душевних хвилювань.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли з підстав відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, її недієздатному сину неправомірною бездіяльністю Красноармійського УПФУ, яка виявилась у несвоєчасному переведенні пенсійної справи, виплати пенсії, що встановлено судовими рішеннями.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є органом державної влади (а.с. 117).

Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснюється за правилами ст. 1173 ЦК України з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Виходячи з аналізу ст. 1173 ЦК України, юридичною підставою такої відповідальності органів місцевого самоврядування є заподіяння шкоди юридичним чи фізичним особам у результаті прийняття незаконних рішень, вчинення неправомірних дій або бездіяльності при здійсненні ними виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування, передбачених Законом та іншими законами, тобто правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Суд першої інстанції правильно встановив, що протиправна бездіяльність відповідача - Красноармійського ОУПФУ щодо несвоєчасної виплати пенсії недієздатному та не переведення його пенсійної справи доведена вищезазначеними судовими рішеннями, що набрали законної сили, проте пенсійні виплати в подальшому були виплачені, але з затримкою, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз'яснив, що суди мають суворо додержувати передбаченого ст. 56 Конституції права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що судом першої інстанції не надано доводів, чому суд відхиляє розрахунок розміру моральної шкоди у співвідношенні до мінімальної заробітної плати, який передбачено статтею 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.1994 року, є безпідставними, оскільки частиною 3 статті 13 вказаного вище Закону передбачено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, і ніякого відношення не має до моральної шкоди, яку просила стягнути ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2, про те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване в частині розміру моральної шкоди, не містить розрахунків, з яких суд виходив при встановленні розміру шкоди і підлягає зміні в мотивувальній та резолютивній частині щодо розміру відшкодування, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції врахував, що протиправна бездіяльність відповідача - Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо несвоєчасної виплати пенсії недієздатному та не переведення його пенсійної справи доведена судовими рішеннями, що набрали законної сили, проте пенсійні виплати в подальшому були виплачені з затримкою, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнув на користь позивачки ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені недієздатного ОСОБА_2 - 2000 грн., тобто на користь кожного по 1000 грн.

Суд першої інстанції оцінив завдану позивачеві моральну шкоду і у апеляційного суду відсутні підстави для її переоцінки.

При оцінці моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер правопорушення, заподіяного відповідачем, глибину і тривалість душевних страждань позивачки, що відповідає вимогам частини 3 статті 23 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1, яка діє від свого імені та від імені недієздатного ОСОБА_2

На підставі викладеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для зміни рішення Красноармійського міськрайонного суду від 29 травня 2018 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Судді:

Повний текст постанови складений 22 листопада 2018 року.

Суддя О.Д.Канурна