ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2018 року

м. Харків

справа № 644/7324/17-ц

провадження № 22ц/818/1023/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство (Акціонерне товариство) ОСОБА_1 «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року в складі судді Клименка А.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство (Акціонерне товариство) ОСОБА_1 «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 підписала заяву № б/н від 11 серпня 2011 року, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Вказав, що банк свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість перед банком в розмірі 109268,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 99713,23 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4285,00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року у розмірі 105983,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 99713,23 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року у задоволенні позову Публічному акціонерному товариству (Акціонерному товариству) ОСОБА_1 «ПриватБанк» - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги позовної заяви. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оскільки строк дії картки встановлено до 31 липня 2015 року, а з позовом банк звернувся до суду 13 листопада 2017 року, тому строк позовної давності ним не пропущено.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Бровченка І.О. від 10 серпня 2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області в складі колегії суддів Бровченка І.О., Котелевець А.В., Кружиліної О.А. від 10 серпня 2018 року призначено справу до розгляду без повідомлення учасників справи.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

ОСОБА_3 з пунктом 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року № 452/2017 постановлено ліквідувати Апеляційний суд Харківської області та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

На підставі Указу Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 судді, які здійснювали правосуддя в Апеляційному суді Харківської області переведені до новоутвореного Харківського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року повідомлення про початок роботи Харківського апеляційного суду оприлюднено в газеті «Голос України» № 185 (6940).

03 жовтня 2018 року справу передано до Харківського апеляційного суду.

17 жовтня 2018 року за допомогою автоматизованого розподілу справ між суддями на суддю судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_4 розподілено цивільну справу № 64/7324/17-ц (22ц/818/1023/18) за позовом Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не зявилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав поза межами трирічного строку.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 серпня 2011 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк», який складається з заяви-анкети позичальника, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг і ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На підставі цього договору ОСОБА_2 відкрито картковий рахунок та надано наступні кредитні картки: 11 серпня 2011 року - кредитну картку № 306650 з терміном дії до квітня 2015 року;

29 листопада 2011 року кредитну картку № 777041 з терміном дії до липня 2015 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Пунктом 1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або ОСОБА_3 банку, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

У відповідності до пункту 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), за зверненням клієнта до банку згідно чинних тарифів.

Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що строки та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафту, який виник за такими картками, наведено в Пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за кредитом. У разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; строк повернення овердрафту у повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту; строк погашення процентів за овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

ОСОБА_3 обслуговування кредитних карт «Універсальна» даним договором передбачений обовязковий щомісячний платіж, а саме 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01 квітня 2014 року 5 % від заборгованості (але не менше 100,00 грн. та не більше залишку заборгованості).

В той же час пунктом 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що платіжна картка дійсна до останнього дня місяця, зазначеного на лицевій стороні картки.

Взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 11 серпня 2011 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_2 кредитні ресурси.

У порушення зазначених умов договору ОСОБА_2 зобов`язання за договором № б/н від 11 серпня 2011 року належним чином не виконала.

Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11 серпня 2011 року вбачається, що станом на 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 має заборгованість перед банком в розмірі 109268,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 99713,23 грн., заборгованості за пенею та комісією 1000,00 грн.

Проте, заборгованість банк просить стягнути в розмірі 105983,23 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 99713,23 грн., заборгованості за пенею та комісією 1000,00 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості останній платіж по сплаті кредиту здійснено відповідачем 12 червня 2014 року у розмірі 165,00 грн.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Такий підхід відповідає правовій позиції, яка сформульована Великою палатою Верховного Суду у постанові від 26 вересня 2018 року (справа за № 477/841/16-ц) та від 03 жовтня 2018 року (справа № 233/2056/17).

Однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 останній платіж сплачено 12 червня 2014 року і 14 березня 2018 року в суді першої інстанції вона звернулася до суду із заявою про застосування строків позовної давності, в задоволенні позову банку необхідно відмовити.

При цьому не звернув увагу на те, що строк дії картки закінчився відповідно у квітні 2015 року та у липні 2015 року, разом з чим закінчився і строк кредитування, тому строк позовної давності необхідно рахувати відповідно з травня 2015 року та серпня 2015 року, а банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у листопаді 2017 року, тобто в межах трирічного строку.

Таким чином, судова колегія вважає, що ОСОБА_2 повинна погасити заборгованість за кредитним договором, яка виникла внаслідок неналежного виконання нею своїх обов'язків перед банком.

Матеріали справи свідчать про те, що заборгованість за тілом кредиту склала 5270,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом за три роки 13340,40 грн. та заборгованість за пенею та комісією 1000,00 грн., яка нарахована в межах одного року перед зверненням до суду, тому стягненню з ОСОБА_2 на користь банку підлягає заборгованості в загальній сумі 19610, 40 грн.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у справі, порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову банку та стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року у розмірі 19610, 40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 13340,00 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1000,00 грн.

Оскільки позов банку задоволено на 18,5 %, а відповідно до статті 141 ЦПК України здійснюється розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь банку необхідно стягнути за подачу позову до суду першої інстанції 296, 00 грн., за подачу апеляційної скарги 444, 00 грн., а всього, 740,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 липня 2018 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 серпня 2011 року у розмірі 19 610, 40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом -5270,00 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 13 340, 40 грн., заборгованості за пенею та комісією 1000,00 грн. та судовий збір в розмірі 740,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.