Унікальний номер справи 333/4250/18
Номер провадження 2-о/333/298/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 16 листопада 2018 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, -

в с т а н о в и в :

10 серпня 2018 р. заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла рідна тітка заявника ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, за яким заповіла заявникові квартиру АДРЕСА_1. Заявник стверджує, що при житті тітки він мешкав разом із нею, доглядав її. Після смерті тітки заявник не звертався в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. В липні 2018 р. заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини та різними адресами реєстрації та проживання. Для оформлення спадщини заявник просить суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем у спадковій квартирі за вказаною адресою.

Ухвалою від 15 серпня 2018 р. заяву залишено без руху, заявникові надано десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою суду від 03 вересня 2018 р. відкрито провадження по справі, сторонам надано строк для подачі заяв по суті.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, наполягаючи на її задоволені.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, надав до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки заявник пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Крім того, заявник на момент смерті заповідача не був зареєстрований у спірній квартирі.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 293 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наданими заявником документами встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1., його матір'ю є ОСОБА_4. (а.с. 8)

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 9)

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є рідною сестрою матері заявника, а йому тіткою. ОСОБА_3 мешкала в квартирі АДРЕСА_1, яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується договором міни.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала заявникові вказану квартиру. (а.с.12)

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.14)

У липні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою нотаріуса від 18 липня 2018 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено, оскільки на день відкриття спадщини ОСОБА_1 був зареєстрований окремо від спадкодавця, що підтверджується даними його паспорта, та не подав заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений 1270 ЦК України. (а.с.16)

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Наданими заявником доказами встановлено, що ОСОБА_3 при житті залишила заповіт, яким вказану квартиру заповідала йому, тому спадкування здійснюється за заповітом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_1 з січня 2014 р. проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1. За час проживання він доглядав за нею, вів домашнє господарство, вирішував побутові проблеми. Після смерті тітки він залишився проживати у цій квартирі, мешкає у ній по цей час.

Аналізуючи надані заявником докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 з січня 2014 р. по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2. постійно проживав разом з ОСОБА_3 у вказаній квартирі, що є підставою для встановлення вказаного юридичного факту.

Керуючись ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, в період з січня 2014 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в Запорізький апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 р.

Суддя О.А.Фунжий