Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3170/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної метері. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка є дочкою позивача. Відповідач з позивачем не проживає, не допомагає, на прохання не реагує. Позивач є інвалідом 2 групи з дитинства, що підтверджується посвідченням, на даний час вона хворіє, потребує допомоги. Місячний дохід позивача становить 3533,57 грн. пенсії. Даних коштів для проживання їй не хватає. Зазначає, що відповідач є власником ? частини квартири АДРЕСА_1, однак житлом вона не цікавиться та не відшкодовує сплачені комунальні послуги. Дочка працює та отримує дохід у КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради». Просить стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно і продовжувати довічно.

Ухвалою суду від 16.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою 14.08.2018 справу прийнято до свого провадження суддею Кондрацькою Н.М.

Позивач у судове засідання не зявилась у позові просила слухати справу за її відсутності.

Відповідач викликалась до суду рекомендованими повідомленнями, однак в засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила.

Згідно вимогст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР №056066, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому від 14.07.1999 ОСОБА_2, народилася 14.08.1996. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач являється пенсіонером, інвалідом ІІ групи та отримує пенсію у розмірі 3533,57 грн., що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.03.2018.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 08.11.2017 року (справа №555/664/15-ц) дійшов висновку, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює у КЗ «Черкаська обласна філармонія Черкаської обласної ради» артисткою Черкаського народного хору та отримує заробітну плату у розмірі 4581 грн. без врахування податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який станом на 01 липня 2018 року становить 1435 грн. Позивач отримує пенсію у розмірі 3533,57 грн., що є більшою за встановлений законодавством прожитковий мінімум, а тому необхідність додаткового грошового утримання позивачем не обгрунтована.

Окрім того, позивачем не доведено можливості стягнення з відповідачки на її користь аліментів у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно і продовжувати довічно.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на утримання непрацездатних батьків суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України).

Таким чином, позивачем не доведено, а відповідачем спростовано, необхідність та можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача.

Оскільки позов не підлягає до задоволення, а позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.202, 205 СК України, ст.19, 81, 264-265, 355 ЦПК України суд, -

Вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері відмовити.

Повний текст виготовлений 05.12.2018.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_4