Провадження № 22-ц/773/11/18 Категорія: 27 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Осіпука В. В.,

суддів Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

за участю секретаря Губарик К. А.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_6, позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось в суд із зазначеним позовом. Вказувало на те, що 05 грудня 2006 року між банком і відповідачем ОСОБА_5 було укладено кредитний договір в сумі 64000 доларів США, із сплатою 9 % (відсотків) річних, на строк по 05 грудня 2036 року.

У звязку з проведенням реструктуризації кредитної заборгованості 22.10.2010 року між відповідачем ОСОБА_5 та позивачем ПАТ «КБ «Надра» було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 56-Б від 05.12.2006 року, якою кредитний договір викладено в новій редакції та додатковий договір від 25.09.2014 року про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору № 56-Б від 05.12.2006 року. За цим договором розмір зобовязання позичальника по поверненню кредиту станом на день підписання цього додаткового договору було встановлено в розмірі 38353,83 доларів США.

05 грудня 2006 року між позивачем банком позикодавцем і відповідачем ОСОБА_5, з метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку було передано квартиру № 2 м. Луцьк, по пр. Відродження, 41, загальною площею 76,9 кв.м. право власності на яку зареєстровано за іпотекодавцем.

09 квітня 2010 року за домовленістю сторін до цього договору внесено зміни відповідно до яких: предметом іпотеки є офіс (приміщення з №2-1 по 2-7) /літер А-9/ загальною площею 78,9 кв.м., розташований за вказаною адресою, право власності на який 08 травня 2008 року зареєстровано за іпотекодавцем позичальником ОСОБА_5

Так як боржник ОСОБА_5 не виконує взяті на себе кредитні зобовязання, то позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки приміщення офісу шляхом проведення прилюдних торгів за ціною згідно експертної оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, під час здійснення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

16 березня 2017 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором №56-Б від 05.12.2006 року в сумі 40352,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2016 року еквіваленто 1052391,64 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме офіс (приміщення з №2-1 по 2-7) /літер А-9/ загальною площею 78,9 кв.м., розташований на 1 (першому) поверсі девятиповерхового будинку за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 41, який належить іпотекодавцю ОСОБА_5, шляхом продажу даного приміщення на прилюдних торгах згідно процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 359431 грн., зазначеною в договорі іпотеки від 05.12.2006 року. Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави 3654 грн. судового збору.

06 квітня 2017 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області у вступну, описову та резолютивну частини рішення внесено виправлення, зокрема щодо назви позивача на ПАТ «КБ «Надра» та розміру початкової ціни предмета іпотеки з 359431 грн. на 726521 грн.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 просить дане рішення скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного зясування всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 просить дане рішення скасувати як незаконне, прийняте з невіриним застосуванням норм матеріального і процесуального права, з висновками, що не відповідають обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною реалізації іпотечного майна, встановленої відповідно до експертної оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково та звертаючи стягнення на іпотечне майно відповідача ОСОБА_5 нежитлове приміщення офіс, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ОСОБА_5 порушив умови кредитного договору, а після рішення суду про стягнення кредитної заборгованості загальний борг в сумі 40352,44 доларів США, що станом на 12.02.2016 року становить 1052391 грн. 54 коп., ним не погашений, і це є підставою для задоволення позову.

Такий висновок суду є правильний.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 572 цього Кодексу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. ст. 589 ч. 1, 590 ч. 1 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що 05 грудня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 56-Б, за яким відповідач отримав кредит в сумі 64000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 05 грудня 2036 року (а.с. 9, 10).

З метою своєчасного та належного виконання зобовязань за кредитним договором між позичальником ОСОБА_7 та банком в той же день було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_1 за р. № 3508., відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру, що розташована на 1 (першому) поверсі дев'ятиповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 76,9 кв.м., житловою площею 47,2 кв.м., яка складається з трьох кімнат (а.с. 23, 24).

09 квітня 2010 року до вказаного договору іпотеки за згодою його сторін внесені зміни щодо предмета іпотеки, яким надалі став офіс (приміщення з №2-1 по 2-7) /літер А-9/ загальною площею 78,9 кв.м., розташований на 1 (першому) поверсі девятиповерхового будинку за адресою: м. Луцьк, пр. Відродження, 41, який належить відповідачу ОСОБА_5 (а.с. 25).

Згідно п. п. 5.1, 5.3 цього договору іпотекодавець має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання в цілому або в тій чи іншій його частині, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобовязань за цим договором.

Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Крім того встановлено, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 12 лютого 2016 року, яке залишається невиконаним, з відповідача ОСОБА_5 і поручителів за вказаним вище кредитним договором було стягнуто заборгованість станом на 25 травня 2015 року в сумі 40352,44 доларів США, що на час вирішення спору еквівалентно 1052391 грн. 64 коп. та 24185 грн. 03 коп. пені за прострочення сплати кредиту (а. с. 55 59).

Про можливість застосування банком, у разі непогашення боргу відповідачем, звернення стягнення на іпотечне майно як способу забезпечення виконання кредитних зобовязань, позивачем ПАТ «КБ «Надра» відповідачу ОСОБА_5 надсилалось письмове повідомлення вимога (а. с. 30).

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи дають підстави вважати, що із-за неналежного виконання боржником ОСОБА_5 основного зобовязання, непогашення існуючої кредитної заборгованості встановленої рішенням апеляційного суду, іпотекодержатель ПАТ «КБ «Надра» вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки і таке його право цілком відповідає вимогам встановленим статтею 12 Закону України «Про іпотеку» та іпотечним договором і не вважається подвійним стягненням.

Отже, суд першої інстанції, встановивши наявність заборгованості за кредитним договором, порушення кредитних зобовязань іпотекодавцем, прийняв правильне рішення про звернення стягнення на предмети іпотеки шляхом його продажу іпотекодежателем ПАТ «КБ «Надра» на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». При цьому суд зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, яка передбачена в іпотечному договорі і погоджена його сторонами.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у даному спорі зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення, та не тягне за собою безумовного його скасування як незаконного.

Таким чином, на думку колегії суддів, оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують зроблених ним вірних висновків та не впливають на законність рішення, що відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника відповідача ОСОБА_6, позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді