Справа № 296/3136/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Степанчук О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

В С Т А Н О В И В:

05.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 лютого 1999 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 201.

В обґрунтування вимог позивач пояснив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними. Подальше збереження сім'ї є неможливим, суперечить інтересам подружжя та інтересам дітей.

18.04.2018 ухвалою судді відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання на 17.05.2018.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 1999 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 201 (а.с.4).

Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5,6).

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Як вбачаються зі змісту позовної заяви, спору про місце проживання дитини між сторонами немає.

З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Разом з тим, ч.1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований 20 лютого 1999 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, про що складено відповідний актовий запис № 201.

Повернути з держаного бюджету України на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О. С. Рожкова