Провадження № 2/263/2539/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Шевченко О.А., при секретарі Лапоног Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Військова частина НОМЕР_1 » про стягнення заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Так, від представником відповідача був наданий відзив на позов, відповідно до якого згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 84 від 21.07.2016 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 21 липня 2016 року №40-РС на посаду снайпера 2-го десантно- штурмового взводу 2-ої десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону, який вибув з Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату м. Маріуполь, з 21 липня 2016 року зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення. Отже, з моменту зарахування ОСОБА_1 , до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на нього поширюється законодавство України щодо проходження військової служби в Збройних силах України. Таким чином, враховуючи вище зазначений наказ командира військової частини НОМЕР_1 , Позивач стає військовослужбовцем військової служби за контрактом, а не працівником, отримує місячне грошове забезпечення, а не заробітну плату, яке нараховувалось на час проходження військової служби. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України «Щодо поширення Кодексу законів про працю на військовослужбовців» від 24.07.2013 року №774/13/84-13, військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять військову службу. Порядок проходження служби у ЗСУ та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність. На військовослужбовців які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюється. Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта В 4174 від 31.01.2017 року №27 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , снайпера десантно-штурмового взводу 2-ої десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» частини 8 статті 26. При цьому, з ОСОБА_1 було проведено повний розрахунок всіх виплат, на які останній мав право на момент його звільнення та виключення зі списків особового складу частини. На підставі пункту 2 ПКМУ від 15 січня 2004 року №44, враховуючи розрахункову платіжну відомість №б/н на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 за січень 2017 року від 07 лютого 2017 року, наданої начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , з позивача утримано суму податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 1398, 50 грн. Загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 7171, 75 грн.; з них 1290,92 грн. податок з доходу в розмірі 18 % ; 107,58 грн. - 1,5 % військовий збір; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку - 5773,25 грн. Враховуючи розрахункову платіжну відомість №б/н на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 за січень 2017 року від 07 лютого 2017 року, наданої начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , з позивача утримано суму податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 33,34 грн. Загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 171 грн.; з них 30,78 грн. податок з доходу в розмірі 18 % ; 2,56 грн. - 1,5 % військовий збір; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку- 137,66 грн. Відповідно до розрахункової платіжної відомості №б/н на виплату премії за участь в АТО особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 за січень 2017 року від 07 лютого 2017 року, наданої начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , з позивача утримано суму податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби в розмірі 209,03 грн. Загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 1161,29; з них 209,03 грн. податок з доходу в розмірі 18 %; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку - 952,26 грн. загальна сума утриманого податку з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які він набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби складає 1640.87 грн. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 84 від 21.07.2016 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) від 21 липня 2016 року №40-РС на посаду снайпера 2-го десантно-штурмового взводу 2-ої десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону, який вибув з Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату м. Маріуполь, з 21 липня 2016 року зарахований до списків особового складу військової частини в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 від 31.01.2017 року №27 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , снайпера десантно-штурмового взводу 2-ої десантно-штурмової роти 1-го десантно-штурмового батальйону на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у в/ч НОМЕР_1 у запас за пунктом «ж» частини 8 статті 26 (який вислужив строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах передбачених абзацами 2 частини 3 статті 23 цього Закону).
Вказані відомості про призначення ОСОБА_1 та звільнення з військової служби у в/ч НОМЕР_1 підтверджуються відомостями трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 .
Відповідно до частини 2 статті 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Статтями 2 та 3 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаний із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до наказу Міністра оборони України « Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам» від 11.06.2008 р. №260, позивач був військовослужбовцем військової служби за контрактом, а не працівником, отримує місячне грошове забезпечення, а не заробітну плату, яке нараховувалось на час проходження військової служби.
У відповідності до листа Міністерства соціальної політики України «Щодо поширення Кодексу законів про працю на військовослужбовців» від 24.07.2013 року №774/13/84-13, військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять військову службу. Порядок проходження служби у ЗСУ та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.
Відповідно до абзацу 3 пункту 242 Указу Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» від 10 грудня 2008 року №1153/2008, особа звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Згідно довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загально обов`язковим державним соціальним страхуванням від 30.03.2017 року, виданої ОСОБА_1 в/ч НОМЕР_1 , заробітна плата, на яку нараховано єдиний внесок та/або страхові внески за лютий 2017 року становить 8504,04 грн., а розмір єдиного внеску для відповідної категорії застрахованих осіб становить 22 %.
Відповідно до витягу з карткового рахунку ОСОБА_1 №3SV4-BKL5-HB51-219A, відкритого у ПАТ КБ «Приват Банк», позивачу у лютому 2017 року на вказаний картковий рахунок були нараховані в/ч НОМЕР_1 грошові кошти в якості заробітної платина суми: 952,26 грн., 137,66 грн., 5773,25 грн., тобто на загальну суму 6863,17 грн.
Відповідно до розрахункової платіжної відомості №б/н на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року, за січень 2017 року загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 7171, 75 грн.; з них 1290,92 грн. податок з доходу в розмірі 18 % ; 107,58 грн. - 1,5 % військовий збір; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку - 5773,25 грн.
Відповідно до розрахункової платіжної відомості №б/н на виплату грошового забезпечення особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року, за січень 2017 року загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 171 грн.; з них 30,78 грн. податок з доходу в розмірі 18 % ; 2,56 грн. - 1,5 % військовий збір; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку- 137,66 грн.
Відповідно до розрахункової платіжної відомості №б/н на виплату премії за участь в АТО особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу військової частини НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року за січень 2017 року, загальна сума нарахування ОСОБА_1 складає 1161,29; з них 209,03 грн. податок з доходу в розмірі 18 %; зараховано ОСОБА_1 на карту приватбанку - 952,26 грн.
Таким чином, враховуючи відомості розрахункових платіжних відомостей за січень 2017 року з доходу ОСОБА_1 було утримано податку на загальну суму 1640.87 грн.
Крім того, відомості про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату на карту приватбанку, вказані у розрахункових платіжних відомостей за січень 2017 року, повністю співпадають з відомостями зазначеними у витягу з карткового рахунку ОСОБА_1 №3SV4-BKL5-HB51-219A.
Враховуючи викладене, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вбачається, що після звільнення ОСОБА_1 з військової служби останній був повністю забезпечений грошовим забезпеченням та заборгованість по заробітній платі перед позивачем відсутня, тому заявлені позовні вимог є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Військова частина НОМЕР_1 » про стягнення заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Суддя: Шевченко О.А.