Справа № 357/3266/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче Управління житлово-комунального господарства 1» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 02.04.2018 року звернувся до суду з даною заявою обґрунтовуючи її тим, що боржник ОСОБА_1 не виконує належним чином своїх зобовязань щодо оплати за комунальні послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком боргу. Тому, заявник просив суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за комунальні послуги в розмірі 27049 грн. 42 коп. та сплачених витрат на оплату судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп.

14.05.2018 року судом отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, при перевірці наданої заявником платіжного доручення №2217 від 12.03.2018 року, судовий збір не зарахований до Державного бюджету України, отже судовий збір не сплачений заявником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу Комунальному підприємству «Виробниче Управління житлово-комунального господарства 1» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги.

Керуючись ст.ст. 163, ч. 1, 9 ст. 165, 166 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче Управління житлово-комунального господарства 1» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СуддяОСОБА_2