Справа № 548/202/18
Провадження № 2/548/205/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко М.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, мотивуючи його тим, що 25 квітня 1998 року його мати ОСОБА_3 (до укладення даного шлюбу - ОСОБА_2) вступила до шлюбу з його батьком ОСОБА_2. Реєстрація цього шлюбу була проведена 25 квітня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Хорольскої райдержадміністрації Полтавської області, актовий запис №24.

Дошлюбне прізвище матері позивача - Наземець. Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка, його батька, - ОСОБА_2.

Від спільного подружнього життя батьки народили позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у батьків не склалося, тому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, після судового рішення вони отримали свідоцтво про розірвання шлюбу, де зазначено, що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 45 від 31 травня 2006 року.

21 квітня 2007 року в Хорольскому районному управлінні юстиції Полтавської області, у відділ реєстрації актів цивільного стану мати позивача зареєструвала повторний шлюб з ОСОБА_4.

Після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_4.

Позивач повністю знаходиться на утриманні матері, фактично проживає і буде проживати з нею.

В даний час позивач навчається на третьому курсі денної форми, за державним замовленням, у Хорольскому агропромисловому коледжі Полтавської державної аграрної академії з 1 вересня 2015 року. Термін першого етапу навчання - 4 роки. В подальшому позивач має наміри продовжити навчання.

Відповідач, ОСОБА_2, має постійне місце роботи, тому спроможний надати позивачу матеріальну допомогу на період навчання. Він має доньку від іншого шлюбу.

Позивач навчається на денному відділенні коледжу, працювати не має можливості, а тому потребує матеріальної допомоги на період навчання, оскільки отримує мінімальну стипендію.

Ухвалою суду від 06.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому розяснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом строку, встановленого судом, відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надав, і станом на 01 березня 2018 року жодних заяв (клопотань) на адресу суду від нього не надходило.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідач має сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серії І- КЕ № 032900.

Син відповідача ОСОБА_1 , після закінчення школи продовжив навчання в Хорольському агропромисловому коледжі Полтавської державної аграрної академії, денне навчання. Дата початку навчання 01.09.2015 року. Дата закінчення навчання 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 126 від 19.01.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов'язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Матеріалами справи доведено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також матеріали справи свідчать, що відповідач є особою працездатного віку . При цьому, відповідачем будь-яких доказів про те, що він має певні захворювання та потребує лікування, про те, що син, який навчається, не потребує матеріальної допомоги з його сторони суду не надано та такі в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, обов'язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини .

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи питання щодо стягнення аліментів та визначення їх розміру, суд керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що ОСОБА_1 навчається на стаціонарному відділенні, не працює, перебуває на утриманні матері, а відповідач здорова, працездатна людина, іншим особам аліменти не сплачує, заперечень проти позову до суду не надав, тобто проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує.

Відтак, можливо зробити висновок, що син сторін у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, а останній може надавати таку матеріальну допомогу.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, в тому розмірі в якому просить позивач і це не призведе до порушення прав відповідача та не буде для нього надмірним.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів, тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 182, 191,199-200 СК України, ст.ст. 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,- задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, працюючого спеціалістом 1 категорії в Виконавчому комітеті Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, - аліменти на користь та на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви , а саме з 06.02.2018 року і до закінчення сином навчання.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2018 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна