Ухвала

Іменем України

26 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 161/15240/17

провадження № 61-11573ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 5 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення їх сплати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення їх сплати, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 1997 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Жодних відрахувань за аліментами з часу їх нарахування позивач не отримувала. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути заборгованість за аліментами у сумі 55 256 грн 00 коп., пеню у сумі 1 % за кожен день прострочення від суми несплачених аліментів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за аліментами на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 35 024 грн 14 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 5 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 13 грудня 2017 року повернуто особі, яка її подала з підстав, передбачених пунктом 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким зобов'язати апеляційний суд прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкриттті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів вважає, що вона

є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до вимог пункту першого частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції у разі подання апеляційної скарги особою, яка не має процесуальної дієздатності,

не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, врахувавши приписи частини третьої статті 356 ЦПК України, обґрунтовано виходив з того, що апеляційна скарга та її копія не підписана особою, яка її подала.

Доводи касаційної скарги про те, що працівники суду першої інстанції зобов'язані були перевірити правильність оформлення апеляційної скарги є безпідставними, оскільки перевірка дотримання форми та змісту апеляційної скарги здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі, а не працівниками суду першої інстанції.

Невиконання стороною вимог щодо не підписання апеляційної скарги є підставою для її повернення.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за прострочення їх сплати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 5 січня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник