Справа № 464/1435/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/783/6952/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 02 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства "СТ "Іллічівське" про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

23.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства "СТ "Іллічівське" про стягнення з відповідача ОСОБА_5 шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12855,69 грн., витрат по оплаті експертизи у сумі 1050,00 грн. та судового збору у сумі 640,00 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 28.10.2016 відбулась ДТП за участю автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Винною особою у вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське». Після ДТП із необхідним пакетом документів звернувся до страхової компанії про виплату страхової виплати, однак остання відмовила у відшкодуванні завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у звязку із банкрутством. У звязку із цим, звернувся до відповідача про відшкодування завданої матеріальної шкоди, однак ОСОБА_4 відмовився відшкодовувати завдані збитки майну, мотивуючи тим, що його автомобіль застрахований, а тому збитки повинна відшкодувати страхова компанія. Відтак, з метою захисту порушеного права звернувся до суду із вказаним позовом та просить такий задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 02 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 12855,69 грн. та судовий збір у сумі 640,00 грн., а всього у розмірі 13495,69 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права при неповному з"ясуванні обставин, що мають значення для справи. Також вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що обов"язок по відшкодуванню шкоди лежить на ПрАТ "СК "Іллічівське". В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 02 листопада 2017 року в частині задоволених позовних вимог. Щодо відмови у задоволенні решти позовних вимог просить залишити без змін. Судові витрати просить покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2016 року о 15 год. 30 хв. у м.Львові на вулиці Персенківка,2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіль марки «ЗіЛ 138 АГ», державний номерний знак ВС 2204 ВІ, під керуванням водія Андрухіва Ю.С. та автомобіля марки «Renault Trafic», державний номерний знак ВС 0402 СО, під керуванням водія Сембратовича А.І.

Встановлено, що вказана ДТП відбулась з вини водія Андрухіва Ю.С.

28 жовтня 2016 року субєктом підприємницької діяльності фізичною особою Войтик Я.М. проведено оцінку пошкодженого транспортного засобу марки «Renault Trafic», державний номерний знак ВС 0402 СО, внаслідок його пошкодження 28.10.2016 року.

Згідно звіту № 2772/16 про оцінку автомобіля марки "Renault Trafic", реєстраційний номер ВС0402СО від 18.12.2016 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, становить 12855,69 грн.

На момент вчинення ДТП автомобіль, яким керував відповідач Андрухів Ю.С. був застрахований відповідачем ПрАТ «СТ «Іллічівське», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/ 9408610, страхувальник Андрухів Юрій Степанович, строк дії договору з 19.02.2016 року по 18.02.2017 року включно.

Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1748/13-12 від 17.03.2017, прийнято розпорядження від 22 листопада 2016 року №2907 про анулювання ліцензії на продовження страхової діяльності ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що, оскільки ДТП 28.10.2016 року мала місце та була скоєна з вини відповідача Андрухів Ю.С., дії останнього потягли цивільно-правові наслідки, а тому позивачем право вимоги про відшкодування шкоди до винної особи обґрунтоване належними та допустимими доказами у справі, так як, сума заподіяної шкоди не виплачена потерпілому, а відтак позовна вимога Сембратовича А.І. про відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12855,69 грн. підлягає задоволенню та стягненню з відповідача.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно з ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором, оскільки на його користь чи користь третьої особи страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (ч. 2 ст.14 ЦК України).

Відповідно до ст.511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції оскаржуваним рішенням забезпечив реалізацію абсолютного права позивача на відшкодування шкоди, завданої його майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та дійшов правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_3 та стягнення з відповідача ОСОБА_5 заподіяної позивачу внаслідок ДТП шкоди у розмірі 12855,69 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції такими, що відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв"язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2018 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2