Провадження №2-з/359/130/2018
Справа №359/92/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 предявлено позов до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 41500 євро та 14000 доларів США, які вона зобовязувалась повернути через рік після їх отримання, тобто до 05 березня 2015 року. Натомість, ОСОБА_3 грошові кошти не повернула та предявила зустрічний позов про визнання договору позики недійсним. Вказана обставина свідчить, що ОСОБА_3 будь-якими методами намагається уникнути відповідальності щодо повернення грошових коштів. Враховуючи, що на час розгляду цивільної справи у власності ОСОБА_3 І,Л. перебувала велика кількість нерухомого та рухомого майна, проте на даний час практично все майно вже реалізовано. У звязку з цим представник позивача вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Тому просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно: ? частину нежитлового приміщення №4 по вул. Київський Шлях, 41 у м. Бориспіль, ? частину нежитлового приміщення №3 по вул. Київський Шлях, 41 у м. Борисполі та ? частину нежитлового приміщення №2 по вул. Київський Шлях у м. Борисполі, що належать на праві приватної власності ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подану заяву про забезпечення позову та приєднані до неї письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник спір щодо неналежного виконання зобовязань за договором позики, зокрема щодо повернення суми боргу у розмірі 41500 євро та 14000 доларів США, а також з приводу визнання недійсним договору позики.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 листопада 2018 року вбачається, що за ОСОБА_3 будь якого майна на яке може бути звернуто стягнення на стадії виконання рішення у разі задоволення позову, не зареєстровано.

Тому, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ч.1, ч.5 ст.153, п.3 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В.В. Журавський