Справа № 469/1466/16-ц Головуючий у першій інстанції Гапоненко Н.О.
Провадження №22-ц/812/474/18 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем - Горенко Ю.В.,

за участю: прокурора - Цвікилевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1

(далі - прокурора)

на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2018 року, ухвалену під головуванням судді Гапоненко Н.О. в приміщенні суду в смт. Березанка Миколаївської області о 16 годині 37 хвилин зі складанням її повного тексту по справі

за позовом

Прокурора в інтересах держави

до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області

(далі - Коблівська сільрада),

ОСОБА_3

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку,

В С Т А Н О В И Л А:

25 листопада 2016 року Прокурор звернувся з позовом до Коблівської сільради, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі рішень Коблівської сільради у власність ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 0,1 га (пасовища) для ведення садівництва зі зміною, у подальшому, її цільового призначення на будівництво і обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. На підставі прийнятих рішень відповідачу ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, за даними Національної кадастрової системи спірна земельна ділянка розташована у прибережній захисній смузі Чорного моря. Відстань від південного краю земельної ділянки до урізу води складає 30-40 м., від північного - 50-60 м.

Тому, на думку прокурора, передача її у власність фізичної особі для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування здійснена органом місцевого самоврядування з порушенням діючого законодавства.

У письмовому відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 вважала доводи прокурора безпідставними та просила застосувати до його вимог позовну давність.

Крім цього, в судовому засіданні суду першої інстанції 6 листопада 2018 року представником відповідача ОСОБА_4 надано письмове клопотання щодо призначення по справі судової земельно-технічної експертизи на предмет з'ясування, чи знаходиться спірна земельна ділянка в межах прибережної захисної смуги.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2018 року клопотання задоволено, постановлено про призначення по цивільній справі судової земельно-технічної експертизи для з'ясування наступного питання: «чи була розташована спірна земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 в межах прибережних захисних смуг в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області станом на 14 грудня 2012 року та станом на 26 грудня 2012 року?».

Не погодившись з вищенаведеною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та відсутність обставин, які б зумовлювали необхідність застосування спеціальних пізнань у іншій сфері ніж право та затягування розгляду справи,просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, як беруть участь у розгляді справи, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, прокурор звернувся з вимогами про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання її повернути з підстав порушення відповідачами положень, передбачених статтями 85, 88 ВК України, і статтями 59, 84 ЗК України.

В той же час, не погоджуючись з твердженнями прокурора, що спірна земельна ділянка входить до складу земель водного фонду та на момент ухвалення оскаржуваних рішень знаходилась в межах прибережних захисних смуг, відповідач та її представник вважали за можливе встановити такий факт за допомогою висновку судової експертизи без попереднього з'ясування цього питання за допомогою землевпорядної документації.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Так, статтями 19, 20 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі сільськогосподарського призначення, землі рекреаційного призначення, землі водного фонду, віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

За змістом положень частин 4, 6-8 статті 88 ВК України, частини 3 статті 60 ЗК України і пункту 10 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року № 486, прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою, розробленими у передбаченому законом порядку, з урахуванням містобудівної документації, конкретних умов, що склалися, та відповідно до існуючих на час встановлення водоохоронної зони конкретних умов забудови, а за такого не потребують спеціальних знань.

При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення.

Отже, постановлюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції помилково виходив з того, що для встановлення обставин щодо місцезнаходження земельної ділянки наданої у приватну власність відповідача, та віднесення її до певної категорії земель, обов'язково необхідні спеціальні знання.

Це свідчить про те, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо необхідності призначення по справі судової земельно - технічної експертизи порушивши при цьому норми процесуального права.

Так, при призначенні експертизи суд не надав експерту жодної технічної документації і запропонував її провести за матеріалами цивільної справи, дослідження і оцінка яких входить до компетенції самого суду.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 - задовольнити.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді О.В. Локтіонова

С.Ю. Колосовський