Провадження № 2/521/1270/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № AN3OCC9FC00175 від 08.06.2011 року ПАТ «Акцент-Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.06.2014 р. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 24 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 141965,86 грн., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 7641,20 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 9,96 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 6000,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 128314,70 грн.; штраф (фіксована частина) у сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) у сумі 5603,11 грн.

Заочним Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості частково задоволено позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14050,71 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2016р. заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.01.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Після уточнення позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 118 165,31 грн., в тому числі 1,34 грн. заборгованість за процентами; 2400 грн. заборгованість з комісії; 109660,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5603,11 грн. штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно зазначеній у уточненому позові інформації, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника Банку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заперечення, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, розглянути справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № AN3OCC9FC00175 від 08.06.2011 року ПАТ «Акцент-Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07.06.2014 р.

Позивач посилався на те, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 24 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 118165,31 грн., в тому числі 1,34 грн. заборгованість за процентами; 2400 грн. заборгованість з комісії; 109660,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5603,11 грн. штраф (процентна складова).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір.

Пунктом 3.2.7 цих Умов передбачено, що позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороду й неустойку (штраф, пеню) не пізніше дати, зазначеної в повідомленні банку, передбаченому пунктами 3.3.1-3.3.3 Умов. Пунктом 3.4.1 Умов установлено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку, зокрема, неустойку (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банку виникли підстави для стягнення неустойки згідно з пунктом 5.1 цих Умов. За пунктами 5.1, 5.3 Умов при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та пунктами 3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожен день прострочення платежу; при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

Натомість, зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому стороною позивача не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 109660,86 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5603,11 грн. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Ця позиція відповідає правовим висновкам Верховного суду України, викладеним в його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 частини першої статті 355 ЦПК України у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015 р.

Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості з комісії в розмірі 2400 грн. суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року.

За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсотки за користування кредитом в розмірі 0,12% в місяць від суми заборгованості містяться в підписаній Відповідачкою Заяві на отримання кредиту та були з нею узгоджені. Натомість "комісія" не є відсотками за користування кредитом та не є послугою з надання споживчого кредиту, тому умова споживчого кредиту про встановлення кредитором комісії за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є нікчемною і не потребує визнання недійсною. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості з комісії в розмірі 2400 грн. задоволенню не підлягають.

Ця позиція відповідає правовим висновкам Верховного суду України, викладеним в його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 частини першої статті 355 ЦПК України у справі № 531/648/15-ц від 06.09.2017р.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 1,34 грн. підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.. 11, 16, 526, 530, 610, 611, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за процентами в сумі 1,34 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі тридцяти днів через Малиновський районний суд міста Одеси.

Повний текст рішення складено 27.04.2018 року.

Головуючий: