У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

30 січня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Ларіонової Н.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» (надалі ККУП «ФК «Житло-інвест») про визнання недійсним правочину в частині, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, посилаючись на законодавство про захист прав споживачів, звернувся до районного суду з позовом, в якому просить: 1) визнати недійсними пункти 5.2 та 5.5 Договору про участь у фонді будівництва, укладеного 09.03.2010 р. між позивачем та відповідачем; 2) стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 64 854 835,2 грн.; 3) на відшкодування моральної шкоди стягнути 21 618 278,4 грн.

Вищевказаний позов не оплачений судовим збором.

Ухвалою від 15.08.2017 р. (суддя Трегубенко Л.О.) вищевказаний позов на підставі ст.121 ч.1 ЦПК України (2004 р.) був залишений без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

На виконання даної ухвали від позивача надійшов лист, згідно якого позивач зазначив, що вищевказаний позов ним подано з метою захисту його прав як споживача, а тому він звільнений від сплати судового збору відповідно до норм Закону України «Про захист прав споживача».

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу матеріали вищевказаного позову передані в провадження судді Ларіоновій Н.М.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю за таких підстав.

Відповідно до ст.109 ч.2 ЦПК України (2004 р.), що діяв на час звернення позивача до суду з вищевказаним позовом, позови до юридичної особи подаються до суду за місцем знаходження такої юридичної особи.

Аналогічна норма міститься і в ЦПК України (2017 р.), який набув чинності з 15.12.2017 р., - ст.27 ч.2 ЦПК України (2017 р.).

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів позову, відповідач у справ знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 42, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Києва.

Відповідно до договору від 09.03.2010 р. про участь у фонді фінансування будівництва, укладеного між позивачем та відповідачем, об'єкт будівництва знаходиться в Подільському районі м.Києва.

Між тим, предметом позову не є нерухоме майно - об'єкт будівництва, оскільки згідно позовної заяви, позивач просить визнати недійсними п.5.2 вищевказаного Договору, яким передбачено розмір пені для ФК «Житло-інвест» при використанні переданих позивачем, як довірителем, коштів, та п.5.5 Договору, яким врегульована відповідальність сторін за неналежне виконання умов Договору, а також стягнути з відповідача відповідні суми та відшкодувати моральну шкоди за невиконання зобов'язань. В зв'язку з чим на вищевказаний позов поширюються правила загальної територіальної підсудності.

А відтак вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду м.Києва, оскільки відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Києва з місцем знаходження юридичної особи.

На відміну від п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України (2004 р.), якою було передбачено, що позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду, що була чинною на час звернення позивача до суду, ст.185 ч.4 ЦПК України (2017 р.), якою встановлений вичерпний перелік підстав для повернення позову та яка діє під час вирішення питання провадження у справі за вищевказаною позовною заявою, не передбачено такої можливості.

Статтею 187 ч.9 ЦПК України (2017 р.), яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України (2017 р.), суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що матеріали позову ОСОБА_1 (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду - Шевченківського районного суду, до територіальної юрисдикції якого належить даний позов.

На підставі викладеного, керуючись п.11, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.27 ч.2, 31, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального комерційного унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про визнання недійсним правочину в частині, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди - передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва (03680, м.Київ, вул.Дегтярівська, 31-А).

Ухвала може бути оскаржена позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова