Справа № 647/2831/18
№ провадження 2/647/881/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.11.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.
при секретарі Татаровській І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берислав Херсонської області в порядку заочного розгляду справу за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд -
В С Т А Н О В И В:
26 квітня 2018 року по вул. Червоноармійській , 68 (Великій Васильківській, 68) у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н АА 0395ВР, який належить ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2.
22.05.2018 року постановою Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_2 було визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Таким чином, ОСОБА_2, є винним у спричиненні пошкоджень автомобілю «Toyota Land Cruiser», д/н АА 0395ВР.
07.05.2018 року до ТДВ «СК«ВіДі-Страхування» звернулася ОСОБА_3 із Заявою про виплату страхового відшкодування вх.№ 15/04/9.01/0965.18 у звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.
22.05.2018 року ТДВ«СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № 1624 від 16.05.2018 року, виходячи з рахунку № ВДиС-0018995 від 02.05.2018 року, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 6403,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5374 від 22.05.2018 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП не була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Таким чином, після виплати страхового відшкодування до ТДВ «СК «ВіДі Страхування» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 6403,91 грн.
Позивач надсилав регресні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_2, однак, відповідач проігнорував їх, чим показав своє небажання відшкодовувати шкоду в добровільному порядку. Позивач через свого представника неодноразово звязувалось з ОСОБА_2 з цього приводу, однак обіцянки не були виконані.
Посилаючись на викладене, позивач звернувся до суду з наведеним позовом.
Ухвалою суду від 24.10.2018 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не зявився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка в поштовому повідомленні про вручення судової повістки, про причини неявки до суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннямист.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК).
Згідно ч.1 та ч.2ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Достовірними, відповідно дост.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч.1ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р. обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
26 квітня 2018 року по вул. Червоноармійській , 68 (Великій Васильківській, 68) у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, д/н АА 0395ВР, який належить ОСОБА_3, автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2.
Вказана обставина встановлена постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 22.05.2018 року по справі № 752/9458/18 , якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, та накладено адміністративне стягненняу вигляді штрафу урозмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн. (а.с.14).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
07.05.2018 року до ТДВ «СК«ВіДі-Страхування» звернулася ОСОБА_3 із Заявою про виплату страхового відшкодування вх.№ 15/04/9.01/0965.18 від 07.05.2018 року у звязку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. (а.с.15).
З огляду на положенняст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
16.05.2018 року ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № 1624 від 16.05.2018 року (а.с.16) та виходячи з рахунку № ВДиС-0018995 від 02.05.2018 року (а.с.17) (звіт про визначення вартості матеріального збитку від 07.05.2018 року а.с. -18-37), здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 6403,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5374 від 22.05.2018 року. (а.с.38).
Статтею 979 ЦК Українипередбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною 4 статті 988 ЦК Українистрахова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно дост. 993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідност. 1191 ЦК Україниособа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно дост. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Згідно роз'яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а такожстаттею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно достатті 993 ЦКістатті 27 Закону України «Про страхування»встановлено особливий правовий режим.
Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13.
З огляду на вище наведене ТДВ «СК «ВіДі-Страхування», здійснивши виплату страхового відшкодування, набуло право вимоги з винної особи , відповідальної за завдані збитки, в даному випадку до ОСОБА_2.
Отже, для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка була виплачена ОСОБА_3 на підставі договору страхування, відповідач зобов'язаний сплатити на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» кошти в сумі 6403,91 грн.
Відповідачу рекомендованими листами було направлено регресну вимогу про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. № 15/04/8.10/166-18 від 18.06.2018 року (а.с. 39-40), яку відповідач отримав особисто 22.06.2018 року, про що свідчить відмітка в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 41) та регресну вимогу про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. № 15/04/8.10/246-18 від 03.09.2018 року (а.с. 42-43), яку відповідач отримав особисто 08.09.2018 року, про що свідчить відмітка в повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 44).
В зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 у добровільному порядку вимог, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, що узгоджується з вимогами ст. 13 ЦПК України, а саме: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в тому числі з підстав, передбаченихст.993 ЦК України.
Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку
Згідност. 1188 ЦК Українишкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.
Пунктом 1 частини 2ст. 141 ЦПК Україниперебачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справиу разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1762,00 гривень.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.993,1166,1188 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 здодатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Позивач ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, .

Представник позивача ОСОБА_4, 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56.

Відповідач ОСОБА_2, РНКОПП НОМЕР_2, Херсонська область, м. Берислав, вул.. Козацька, б. 15 кв. 68.

Повне рішення складено 15.11.2018 року.

Суддя В. С. Миргород