ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» грудня 2018 року

м. Харків

справа № 641/1187/18-ц

провадження № 22ц/818/230/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство (Акціонерне товариство) Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року в складі судді Курганникової О.А.,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що 01 січня 2012 року шляхом підписання письмової заяви він уклав з банком договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку. Йому відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видана відповідна платіжна картка.

Зазначив, що за період з 01 січня 2012 року по 16 вересня 2015 року на картковому рахунку розміщено його особові грошові кошти у загальній сумі 115 211,64 грн., однак без його відома частина грошових коштів банком була привласнена (списана) та обернена на свою користь в порядку погашення його простроченої заборгованості за іншими правовідносинами - кредитним договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року; зокрема, 20 листопада 2013 року - на суму 13 770,00 грн. та 12 листопада 2013 року - на суму 10 000,00 грн., а всього 23 770,00 грн.

Вказав, що зазначені банківські операції щодо списання грошових коштів з його карткового рахунку здійснювались банком самовільно, без погодження та інформування про їх проведення.

Вважав, що вказані факти щодо списання грошових коштів та те, що списання здійснювалось без погодження з ним підтверджується даними, викладеними в касаційній скарзі банку, яка складена та подана ним у справі № 641/7189/15-ц за позовом банку до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року. У цій скарзі банк визнає факти списання ним грошових коштів з карткового рахунку, яке здійснено без погодження з ним.

Зазначив, що банк пояснює свої дії тим, що діяв у відповідності з договором укладеним з ним; зокрема, посилається на приписи пункту 3.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено право банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнтів в межах сум, що підлягають сплаті банку за кредитним договором при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, визначених договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Вказав, що пункт 3.2.5 Умов та Правил регулює лише права та обов'язки сторін, що виникають при укладенні кредитних договорів, укладених під заставу депозитів, а кредитний договір № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року не передбачав будь-яких заходів забезпечення зобов'язань, у тому числі, застави депозитів, а тому приписи даного пункту не можна застосовувати для регулювання прав та обов'язків сторін. Також, вказав, що Умови та Правила надання банківських послуг ним не підписувались ні при укладенні кредитного договору № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року, ні при укладенні договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку, а тому приписи, що містяться у цьому документі не можна застосовувати до регулювання прав та обов'язків сторін.

Зазначив, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року у справі № 641/7189/15-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року встановлено, що списання коштів проведено з порушенням правил ведення банківських операцій, без погодження з особою власником картки, оскільки списання будь-яких коштів банком можливо лише при наявності згоди особи на проведення банківської операції. Використання коштів, які знаходяться на рахунку, можливо лише власником картки на визначені ним цілі та відповідні докази на підтвердження того, що він надав згоду на погашення заборгованості відсутні.

Вважав, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», тому є правові підстави щодо стягнення з банку визначеної цим законом неустойки у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення.

Таким чином, в порядку поновлення його порушених прав вважав, що з відповідача підлягає стягненню грошові кошти на загальну суму 316 909,39 грн., з яких 23 770,00 грн. - сума незаконно списаного вкладу, 29 780,99 грн. - сума інфляційних втрат, 3076,90 грн. - сума 3% річних, 260 281,50 грн. - сума пені 3% за один день, розрахована за період одного року до дня подання позову.

Просив стягнути з Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк» на його користь грошові кошти в загальній сумі 316 909,39 грн., з яких 23 770,00 грн. - сума незаконного списаного вкладу, 29 780,99 грн. -сума інфляційних втрат, 3076,90 грн. - три процента річних, 260 281,50 грн. - пеня 3% за один день, розрахована за період одного року до дня подання позову.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 316 909,39 грн., стягнуто з Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що позивач не довів, а судом першої інстанції не встановлено факту виконання свого зобов'язання за договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року; також відсутні докази припинення зобов'язань між сторонами як за цим договором, так і за договором від 24 квітня 2013 року; що матеріали справи у своїй сукупності містять обставини щодо надання позивачем дозволу банку на договірне списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1, відкритого за анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24 квітня 2013 року, а тому банк мав розпорядження позивача на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта при наявності на них необхідних коштів в межах сум, які підлягають сплаті банку; відтак списання з вказаного карткового рахунку у погашення заборгованості за договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року банк здійснив правомірно, оскільки заборгованість по ньому не погашена та правовідносини за цим договором є дійсними, їх не припиняє наявність судових рішень по цивільній справі № 641/7189/15-ц; що позивач з даним позовом до суду звернувся з пропуском строку загальної позовної давності з дня здійснення відповідачем списання та ним заявлено про застосування наслідків її спливу; що розмір стягнутої з відповідача пені значно більший суми здійсненого ним списання, при цьому справа містить обставини, які мають істотне значення, а саме наявна протиправна поведінка позивача, яка виразилась у невиконанні ним договору № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року; що дії банку щодо списання коштів з карткового рахунку позивача у погашення його ж заборгованості за іншим договором є законним, оскільки обидва зобов'язання є дійсними, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, яке задоволено.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що при списанні грошових коштів позивача з його рахунку банк порушив вимоги статті 1073 ЦК України, Умови та Правила надання банківських послуг.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Публічного акціонерного товариства (Акціонерного товариства) Комерційний Банк «ПриватБанк». Із змісту Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 дає згоду на те, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами являють собою договір між ним та банком про надання банківських послуг. Він погодився з умовами договору про надання банківських послуг до його укладання та згоден отримати екземпляр договору шляхом роздрукування із офіційного сайту банку.

На підставі цього договору ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок та він отримав картку № НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунку у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Банк списує кошти у грошовій одиниці України/іноземній валюті з будь-якого рахунка клієнта у розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України за договором, і купує/продає іноземну валюту на Міжбанківському валютному ринку України. Списання коштів з будь-якого рахунка клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року, по справі № 641/7189/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в задоволенні позову банку відмовлено.

Вказаними судовими рішеннями встановлені наступні обставини, а саме, ОСОБА_1 отримав у Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» кредитні кошти згідно договору № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року в розмірі 7818,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком до 09 серпня 2007 року.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1, 20 листопада 2013 року з вказаного рахунку банком самостійно проведено операцію по списанню коштів у сумі 13 770,00 з формулюванням «погашення боргу». Вказане списання коштів проведено з порушенням правил ведення банківських операцій, без погодження з особою власником картки, оскільки списання будь-яких коштів банком можливо лише при наявності згоди ОСОБА_3 на проведення банківської операції. Крім цього, використання коштів, які знаходяться на рахунку можливо лише власником картки на визначені ним цілі. При цьому зазначено, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач надав згоду на погашення заборгованості за кредитом.

З наданої ОСОБА_1 виписці по картковому рахунку № НОМЕР_1 від 16 вересня 2015 року за період з 01 січня 2012 року по 16 вересня 2015 року містяться дані про проведення однієї банківської операції 20 листопада 2013 року на суму 13 770,00 грн. з формулюваннями: «Службова операція. НЕAD-OFFICE. Списання простроченої заборгованості на погашення боргу. Списання з карткового рахунку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Матеріали справи, зокрема, виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 від 16 вересня 2015 року за період з 01 січня 2012 року по 16 вересня 2015 року містять дані про проведення однієї банківської операції 20 листопада 2013 року на суму 13 770,00 грн., однак в позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що банком здійснено дві банківські операції, зокрема, 12 листопада 2013 року - в сумі 10 000,00 грн. та 20 листопада 2013 року - в сумі 13 770,00 грн.

З копії касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» по справі № 641/7189/15-ц вбачається, що банк не заперечує того, що ним здійснено списання коштів з рахунку № НОМЕР_1 12 листопада 2013 року - в розмірі 10 000,00 грн. та 20 листопада 2013 року - в розмірі 13 770,00 грн. з метою погашення заборгованості за кредитом № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року.

Виходячи з викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду щодо того, що оскільки учасниками справи визнаються вказані обставини, вони не підлягають доказуванню, у зв'язку з чим обґрунтовано врахував і банківську операцію здійснену 12 листопада 2013 року.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту рішення Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року вбачається, що даними судовими рішеннями встановлено, що списання коштів банком проведено з порушенням правил ведення банківських операцій, без погодження з особою власником картки, оскільки списання будь-яких коштів банком можливо лише при наявності згоди ОСОБА_3 на проведення банківської операції. Крім цього, використання коштів, які знаходяться на рахунку можливо лише власником картки на визначені ним цілі. При цьому зазначено, що банком не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 надав згоду на погашення заборгованості за кредитом.

Враховуючи те, що судовими рішеннями, які чинні, встановлено, що банком проведено списання грошових коштів з порушенням правил ведення банківських операцій, без погодження з особою власником картки, а дані обставини в силу частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказування, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, обґрунтовано визнав те, що 12 листопада 2013 року та 20 листопада 2013 року банком незаконно списано грошові кошти на загальну суму в розмірі 23 770,00 грн., у зв'язку з чим стягненню також підлягає і сума інфляційних втрат в розмірі 29 780,99 грн., сума 3% річних в розмірі 3076,90 грн. та сума пені у розмірі 3% за кожен день прострочення в розмірі 260 281,50 грн.

Посилання Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на те, що позивач не довів, а судом першої інстанції не встановлено факту виконання свого зобов'язання за договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року; також відсутні докази припинення зобов'язань між сторонами як за цим договором, так і за договором від 24 квітня 2013 року; що матеріали справи у своїй сукупності містять обставини щодо надання позивачем дозволу банку на договірне списання коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1, відкритого за анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24 квітня 2013 року, а тому банк мав розпорядження позивача на списання грошових коштів з усіх рахунків клієнта при наявності на них необхідних коштів в межах сум, які підлягають сплаті банку; відтак списання з вказаного карткового рахунку у погашення заборгованості за договором № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року банк здійснив правомірно, оскільки заборгованість по ньому не погашена та правовідносини за цим договором є дійсними, їх не припиняє наявність судових рішень по цивільній справі № 641/7189/15-ц; що позивач з даним позовом до суду звернувся з пропуском строку загальної позовної давності з дня здійснення відповідачем списання та ним заявлено про застосування наслідків її спливу; що розмір стягнутої з відповідача пені значно більший суми здійсненого ним списання, при цьому справа містить обставини, які мають істотне значення, а саме наявна протиправна поведінка позивача, яка виразилась у невиконанні ним договору № НАЕ6RX01420480 від 10 серпня 2006 року; що дії банку щодо списання коштів з карткового рахунку позивача у погашення його ж заборгованості за іншим договором є законним, оскільки обидва зобов'язання є дійсними, у зв'язку з чим позовні вимоги останнього задоволенню не підлягають, є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Доводи Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» щодо того, що позивач з даним позовом до суду звернувся з пропуском строку загальної позовної давності з дня здійснення відповідачем списання та ним заявлено про застосування наслідків її спливу, є необґрунтованими, оскільки в суді першої інстанції банком не заявлено застосування строку позовної давності, а судове рішення ухвалено в загальному порядку.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається банк в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.