Справа № 642/6007/17
Провадження № 2/642/307/18
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Конєвої А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені та зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду з позовною заявою про стягнення пені по аліментам з ОСОБА_2 та зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.04.2015 р. відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2015 року і до 05.07.2031 року.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів, яка станом на 01.01.2017 року становить 35861,38 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам від 27.06.2017 року.

Згідно ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За розрахунками позивача за період з 27 березня 2015 року по жовтень 2017 року сума неустойки, яку вона просить стягнути з відповідача на її користь складає 10 920,45 грн.

Крім того, посилаючись на зміни законодавства України, та у відповідності до ч.2 ст. 182 СКУ, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить змінити в цій частині розмір аліментів.

Ухвалою Ленінського районного суду від 26.12.2017 року було відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по та зміну розміру аліментів, в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк надав відзив на позовну заяву. Щодо позовних вимог не заперечував проти зміни розміру аліментів із встановленням мінімального розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що він щомісяця перераховував грошові кошти у мінімальному розмірі на утримання дитини після того, як був звільнений з роботи, а саме з 12.06.2015 року. Зазначив, що з того часу він не має джерела постійного доходу. Крім того, на даний час знаходиться в іншому шлюбі, його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка народилася 30.08.2017 року.

18.01.2018 року позивачем було надано відповідь на відзив, у якому позивач розрахувала розмір пені із врахуванням грошових коштів сплачених відповідачем за період з квітня 2015 року по серпень 2017 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача для надання додаткових доказів.

26.02.2018 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву у яких посилаючись на сплачені ним грошові кошти у мінімальному розмірі аліментів, зазначає що заборгованість по аліментам складає лише 177 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16 березня 2018 року розгляд справи було відкладено, та із врахуванням наданих додаткових матеріалів, ухвалено провести судове засідання з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені по аліментам заперечував з підстав зазначених у відзові на позов та у запереченнях. Проти задоволення позовних вимог про зміну мінімального розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 28.04.2015 р. відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак аліменти на утримання сина Відповідач починаючи з січня 2014 року сплачував лише частково, у звязку з чим утворилась заборгованість із виплати аліментів.

Виконання зазначеного рішення суду проводиться міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається законом - ст. 79-91, 194-197 СК України та статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам виданого державним виконавцем від 24.03.2018 року розмір заборгованості ОСОБА_2 з виплат аліментів станом на 01.03.2018 року складає 32 546,11 грн. При складанні вказаного розрахунку державним виконавцем враховані грошові кошти сплачені боржником.

Відповідно до приписів ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року (справа №6-94цс15) та від 16 березня 2016 року (справа №6-300цс16).

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.

ОСОБА_1 просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 27.03.2015 року по 01.10.2017 року.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 8469,84 грн., виходячи з наступного розрахунку:

За 2015 рік:

- березень 49,90 грн. х 1% х5 днів = 2,49 грн.,

- квітень 479,43 грн.х 1% х30днів = 143,83 грн.,

- травень 309,60 грн. х 1% х31 днів = 95,98 грн.,

- червень 348,74 грн.х 1% х 30 днів = 104,62 грн.

- липень 960 грн.х 1% х 31 днів = 297,60 грн.

- серпень 960 грн.х 1% х 31 днів = 297,60 грн.

- вересень 960 грн.х 1% х 30 днів = 288 грн.

- жовтень 960 грн.х 1% х 31 днів = 297,60 грн.

- листопад 960 грн.х 1% х 30 днів = 288 грн.

- грудень 960 грн.х 1% х 31 днів = 297,60 грн.

За 2016 рік:

-січень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

-лютий 1151,25 грн.х 1% х 29 днів = 333,86 грн.

-березень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

-квітень 1151,25 грн. - 600 грн. / х 1% х 30 днів = 165,38 грн.

-травень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

-червень 1151,25 грн.х 1% х 30 днів = 345,38 грн.

-липень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

-серпень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

-вересень 1151,25 грн.х 1% х 30 днів = 345,38 грн.

-жовтень 1151,25 грн.- 330 грн. / х 1% х 31 днів = 254,59 грн.

-листопад 1151,25 грн.- 300 грн./ х 1% х 30 днів = 255,38 грн.

-грудень 1151,25 грн.х 1% х 31 днів = 356,89 грн.

За 2017 рік:

-січень 406,50 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 33,02 грн.

-лютий 406,50 грн.- 300 грн./ х 1% х 28 днів = 29,82 грн.

-березень 1426 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 349,06 грн.

- квітень 1063,75 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 229,13 грн.

-травень 1562,75 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 391,45 грн.

-червень 1107,06 грн. - 300 грн./ х 1% х 30 днів = 242,10грн.

-липень 1648,50 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 418,04 грн.

-серпень 1648,50 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 418,04 грн.

-вересень 1648,50 грн.- 300 грн./ х 1% х 31 днів = 404,55 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) по заборгованості за сплату аліментів у розмірі 8469,84 грн. за період з 27.03.2015 року по 01.10.2017 року.

У стягненні решти заявленої позивачем суми пені необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог про зміну розміру аліментів, то суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Законупередбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів.

Положеннями ч. 2ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.п. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Виходячи з сукупності приписів ст. 2 ч. 1, ст.. 18, ч. 1, 3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», збільшення на законодавчому рівні мінімального розміру аліментів на одну дитину є підставою для визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням цього збільшення з моменту набрання чинності таким нормативним актом та винесення відповідної постанови роботодавцеві боржника, якщо аліменти з нього стягуються за місцем роботи.

Разом з тим, враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За нормами п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні вбачається, що підставою звернення до суду з позовною вимогою про збільшення розміру аліментів є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів.

Крім того позивачка не просить змінити сам розмір аліментів, а просить лише змінити мінімальну межу яка і так визначена на законодавчому рівні.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів.

Визнання позову в цій частині відповідачем не приймається судом з огляду на його невідповідність нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 281, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені та зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,(і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (і.н. НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 27.03.2015 року по 01.10.2017 року в розмірі 8469, 84 грн (вісім тисяч чотириста шістдесят дев»ять грн..84 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,(і.н. НОМЕР_1) на користь держави 640 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2018 року.

Суддя О.В. Бородіна