Справа № 278/42/18
Провадження №2/278/119/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 травня 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.
секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -
11 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в інтересах недієздатного ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, встановлених рішенням суду.
В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частина від заробітку (доходу). 16 листопада 2017 року рішенням того ж суду ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано недієздатним та встановлено над ним опіку.
Таким чином ОСОБА_4 є непрацездатною особою, отримує пенсії розміром 1080 гривень, з якої сплачуються комунальні послуги та купує ліки для лікування, а тому не може платити аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду.
У звязку з цим, позивач звернулася до суду та просить зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2015 року з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/8 частини всіх видів заробітку ОСОБА_4
Позивач та її представник позов підтримали із підстав зазначених в ньому.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилися. У відповідності до ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи те, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 та ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.
Судом встановив, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2015 року присуджено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме до 30 червня 2019 року, починаючи з 30 вересня 2015 року (а.с.7). Вказане рішення суду набрало законної сили 04 січня 2016 року.
ОСОБА_4 визнаний інвалідом 2 групи загального захворювання, довічно (а.с.8, 26).
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 - визнано недієздатним, а ОСОБА_2 призначено опікуном над недієздатним (а.с.4-5).

Відповідно до довідок Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №564 від 19 лютого 2018 року та №1431/02.2 від 10 травня 2018 року ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1079 гривень (а.с.51, 55).

Позивач звернулась до суду із даним позовом в інтересах ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів визначених за вищевказаним рішенням суду, вказуючи, на зміни матеріального стану останнього, у звязку з погіршенням стану здоровя.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦПК України до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Крім того, враховуючи зміст ст.ст.181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Суд приймає до уваги посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів це інвалідність ОСОБА_4, його непрацездатність та визнання недієздатним, скрутне матеріальне забезпечення, а тому даючи оцінку встановленим обставинам, зібраним по справі доказам в їх сукупності суд задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.7, 192, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 76 - 81, 247, 258-259, 263-265, 268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів визначених рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 11 грудня 2015 року, за яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) на 1/8 частину від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням законної сили і до 30 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. В. Зубчук