ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2522/18 Справа № 210/3314/18 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Констракт-реалті" на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року про забезпечення позову по справі за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства "Констракт-реалті", приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин Ігор Анатолійович, приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В'ячеславович про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного підприємства "Констракт-реалті", приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Рукавіцин І.А., приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев І.В. про забезпечення позову.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково та ухвалено накласти арешт на нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1; в задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд доходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі приватне підприємство "Констракт-реалті" просить ухвалу суду скасувати в частині незастосування зустрічного забезпечення, ухвалити нове рішення, яким застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 434 200 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обов'язковим є застосування зустрічного забезпечення у випадку коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпечення позову, у випадку відмови в позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд доходить до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на нерухоме майно: нежиле приміщення, загальною площею 53,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Крім того, згідно ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тобто, в даному випадку суд першої інстанції правильно виходив з того, що зустрічне забезпечення є правом суду, а не обов'язком, а тому не знайшов підстав для зустрічного забезпечення.

Доводи апелянта про те, що обов'язковим є застосування зустрічного забезпечення у випадку коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпечення позову, у випадку відмови в позові, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів щодо зустрічного забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Констракт-реалті" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 червня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко