Провадження № 2/484/1008/18
Справа № 484/1885/18
У Х В А Л А

07.05.2018 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Шикеря І.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі № 484/1885/18 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Лозинське поле» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

встановив:

04.05.20018 року до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Лозинське поле» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,96 га, укладеного 26.09.2017 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2017 року, строком на 49 років між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Лозинське поле».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями зазначену позовну заяву передано для розгляду судді Шикері І.А.

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі було встановлено, що 22.12.2017 року під головуванням судді Шикері І.А. було розглянуто справу № 484/3881/17 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Лозінське поле», третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченко про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, позов було задоволено та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,96 га, укладений 26.09.2017 р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Лозінське поле», строком на 49 років з початком дії з 12.12.2017 р., який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22587243 від 26.09.2017 р. об 16:17:15 год.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 22.03.2018 року, вказане рішення суду у справі № 484/3881/17 було скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позову, з посиланням зокрема на те, що суд першої інстанції не залучив до участі в справі належну сторону ОСОБА_3

Суддею Шикерею І.А. 05.05.2018 року було подано заяву про самовідвід у справі № 484/1885/18 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Лозинське поле» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 4,96 га, укладеного 26.09.2017 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.09.2017 року, строком на 49 років між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Лозинське поле».

Відвід мотивований недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду, тобто необхідністю дотримання положень ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Під час вирішення того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «ОСОБА_4 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Ураховуючи, що суддя Шикеря І.А. вже вирішувала справу у спорі між тими самими сторонами - ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, Фермерським господарством «Лозінське поле», третьою особою Приватним сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченко про той самий предмет - договір оренди земельної ділянки площею 4,96 га, укладений 26.09.2017 р. між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Лозінське поле», строком на 49 років з початком дії з 12.12.2017 р., який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22587243 від 26.09.2017 р. об 16:17:15 год. і з тих самих підстав - недійсності договору внаслідок відсутності повноважень на його укладання у ОСОБА_3, враховуючи практику ЄСПЛ, з метою недопущення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді Шикері І.А., подану заяву про самовідвід слід задовольнити.

Згідно зі ст. 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 25, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Шикері І.А. від участі у справі № 484/1885/18 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Лозинське поле» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області для визначення судді у порядку, встановленому частиною третьою статті 14, статтею 33, частиною першою статті 41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя