Справа: № 317/4105/17
№/п 2/317/381/2018
24 квітня 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.
при секретарі Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно(транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
У грудні 2017 року Моторне(транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заява про слухання справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявлявся, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.58,68,71). Заяв, клопотань та відзиву на позов не надавав.
Третя особа ОСОБА_2 також не зявлявся в судові засідання, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Заяв, клопотань, відзиву або пояснень на позов не надавав.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, суд прийшов до висновку про необхідність винесення заочного розгляду справи, оскільки всі умови, передбачені статтею 280 ЦПК України були дотримані.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Розглянувши матеріали справи та надані до суду стороною позивача копії документів, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Згідно постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2016 року по справі № 333/3079/16-п, 11.06.2016 р об 11-35 годині, на перехресті вул. Тюленіна і вул. Перемоги в м.Запоріжжя, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2, недотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, що рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджені, потерпілих немає.
Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу(а.с.5)
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(надалі закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до п. п. а) п. 41.1.ст.41 Закону позивачу за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував сво цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 22 Закону, позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП.
Згідно довідки Моторно (транспортного) страхового бюро України № 1 від 14.09.2016 р. розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих складає 20 886,75 грн.(а.с.115)
Відповідно платіжного доручення № 7193рв від 23.09.2016 р. Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 20 886,75 грн.(а.с.16)
Відповідно платіжного доручення № 39рв від 18.08.2016 р. Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодувало ОСОБА_3 витрати за послуги аварійного комісара в сумі 525,00грн.(а.с.17)
Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування
Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана мирними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з положенням ст. 1187 ЦК України відповідальність покладається на власника (працівника) джерела підвищеної небезпеки та відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до чинного законодавства, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених чинним цивільним законодавством.
Відповідно до зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших обєктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Отже вина ОСОБА_1 підтверджується постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 11.08.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, якою встановлено, що його дії перебувають у безпосередньому причинному звязку з наслідками, які настали.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем НОМЕР_4 на момент скоєння ДТП, завдяки нехтуванням Правил безпеки руху, що спричинило ДТП з вини останнього, повинен відшкодувати МТСБУ завдану матеріальну шкоду.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, з ОСОБА_1 також повинна бути стягнута сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1600,00 гривень на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, п.38.2.1. ст.38 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд,
Позовні вимоги Моторно(транспортного) страхового бюро України задовольнити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Б. ГРОМОВА