Справа № 379/1466/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2018 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Потеряйко С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна із спільної сумісної власності подружжя,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, якщо ділиться спільне майно подружжя, то розподілу підлягає все майно, а не вибіркова його частина у відсутність відомостей щодо наявності спору про неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подають в оригіналі або в належним чином посвідченій копії. Позивач, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), має зазначити наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Позивач підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказана вимога позивачем в поданому позові не виконана, адже письмові докази додані до позовної заяви в копіях, які належним чином не посвідчені та не зазначено де знаходяться оригінали письмових доказів.

Також, в порушення вимог п.п. 6, 7, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з 01 січня 2018 року складає 1762 гривень 00 копійок.

Позивачем визначена ціна позову 97712 грн. Проте, як вбачається із змісту позовної заяви, сторонами за період спільного проживання придбано рухомого майна на суму 100 100 грн та нерухомого майна на суму 212 500 грн. Позивач просить визнати за нею право власності на ? частину спірного житлового будинку та виділити їй рухомого майна на 61200 грн. Тобто, ціна позову є значно більшою та позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Крім того, доказів щодо наявності та вартості рухомого майна позивачем не надано.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.175,177,185, ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення майна із спільної сумісної власності подружжя - залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3