АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2018 року

м.Харків

справа № 640/2661/17

провадження № 22-ц/790/2754/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Губської Я.В., в залі суду в місті Харкові,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14 лютого 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу, якою повернути йому раніше сплачений судовий збір у справі №640/3027/14-ц/16354/2016 у розмірі 611 грн. і банківську комісію.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що Київський районний суд міста Харкова постановив незаконну ухвалу від 20.05.2016 року, яку скасував суд апеляційної інстанції, тому вважає, що він має право на повернення судового збору. Зазначає, що заявлені ним вимоги щодо повернення судового збору належить до компетенції суду першої, а не апеляційної інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року поновлено з 20.05.2016 року строк для предявлення до виконання ухвали суду від 07.05.2014 року про накладення арешту на майно ОСОБА_3 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики (а.с.81 т.1).

При подачі апеляційної скарги на вищевказану ухвалу суду першої інстанції 01 червня 2016 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 275,61 грн. (а.с.83 т.1).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 липня 2016 року ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав неналежного повідомлення осіб про час та місце розгляду справи (а.с.108 т.1).

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2016 року при новому розгляді вищевказаного питання, поновлено з 20.05.2016 року строк для предявлення виконавчого документу до виконання по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики (а.с.118 т.1).

Як на підставу вимог про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 вказував, що за його апеляційною скаргою судом апеляційної інстанції 13.07.2016 року була скасована ухвала Київського районного суду міста Харкова від 20.05.2016 року, проте судом не було вирішено питання розподілу судових витрат.

Питання розподілу судових витрат вирішується судом під час ухвалення рішення суду по суті заявлених вимог.

Таким чином, вирішуючи питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документу, 06 вересня 2016 року суд першої інстанції не вирішив питання розподілу судових витрат.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Сторонами не заперечується, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі про розподіл судових витрат було відмовлено.

Висновок суду першої інстанції про те, що Київський районний суд міста Харкова не є судом, який правомочний розглядати заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, - не відповідає вимогам закону, оскільки судом апеляційної при скасуванні ухвали Київського районного суду м.Харкова від 20 травня 2016 року не вирішувалося питання по суті заявленого ОСОБА_1 клопотання, а розглянуто справу в межах процесуального порушення судом першої інстанції розгляду клопотання позивача.

Відповідно до вимог ст. ст. 270, 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити у справі додаткове рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, і в силу п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 08.05.2018 року в нарадчій кімнаті.