Справа № 502/1606/18
УХВАЛА

15 листопада 2018 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 11.09.2018 року з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 16.09.1991 року.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 01.11.2018 року позовна заява залишена без руху у звязку з недодержання вимог ст. ст. 27, 175 ЦПК України.

13.11.2018 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_3, на виконання вказаної ухвали суду, подана заява в якій зазначено, що ОСОБА_1 не має можливості виїхати до місця проживання відповідача, оскільки працює в СВК «Росія» охоронцем та заступає на зміни. Також вказує, що у Кілійського районного суду Одеської області є можливість викликати ОСОБА_2 через офіційний веб портал судової влади. Зазначив, що оскільки спільним місцем проживання подружжя було: с. Приморське Кілійського району Одеської області, вул. Чкалова, 7, таким чином правові наслідки визначаються законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Згідно частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Однак в порушення вимог ст. 27 ЦПК України, позивачем не надано відомостей щодо місця проживання, або перебування відповідача ОСОБА_2, станом на момент подання позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 2ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позовної заяви вбачається, що в період шлюбу сторін народились діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми.

Також представник позивача вказує, що ОСОБА_1 працює на посаді охоронця в СВК «Росія» та заступає на зміни, однак до матеріалів справи не додано належним чином завірені довідки, щодо місця роботи позивача із зазначення обєктивної неможливості залишити робоче місце чи інші поважні причини, які унеможливлюють виїзд позивача до місця проживання відповідача, а також не надано жодних підтверджень про наявність домовленості між подружжям щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, таким чином позивачем не обґрунтовані підстави звернення з даним позовом саме до Кілійського районного суду Одеської області.

Відповідно до ч. ч. 6 та 7 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом пяти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

З тексту позовної заяви вбачається, що сторони проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до повідомлення Кілійського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 14.09.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання у м. Кілія та Кілійському районі Одеської області, не значиться.

Також, згідно повідомлення відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання у м. Одесі та в Одеській області не значиться.

Частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як вбачається із змісту поданої ОСОБА_1 до суду заяви з додатками, позивач не надав докази на підтвердження останнього зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача. Позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які б підтверджували місцезнаходження майна відповідача або останнє відоме зареєстроване місце її проживання чи перебування, чи постійного його заняття (роботи), тобто на теперішній час, недоліки вказані в ухвалі суду від 01 листопада 2018 року не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судові витрати сплачені за подачу позовної заяви, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - підлягають поверненню позивачу.

Таким чином, керуючись ст. ст. 27, 28, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок сплачений 15.08.2018 року через відділення у м. Кілія Южного ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до квитанції № 0.0..1, який був переведений установою банку на рахунок № 0234, код отримувача 37905000, одержувач платежу ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО отримувача 899998, повернути платнику, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кілійського районного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6