ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2357/18 Справа № 199/7250/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року

у цивільній справі за скаргою Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича про визнання неправомірною бездіяльяність, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2018 року Громадська організація "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація" в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

В обгрунтування скарги заявник зазначив, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017 року з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 1 250,71 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року залишено без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року.

12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ДКСУ за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 250,71 грн.

14 квітня 2018 року стягувач ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист по справі 199/7250/17-ц про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 250,71 грн., який був отриманий виконавчою службою 17.04.2018 року та розподілений на старшого державного виконавця Башілова Валентина Олександровича.

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 08.05.2018 року старший державний виконавець Башілов В.О. повернув виконавчий лист без виконання з посиланням на визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, згідно п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Державним виконавцем був порушений термін прийняття рішення, який повинен складати три робочі дні. Також він не згоден з прийнятим рішенням державного виконавця про повернення виконавчого документу.

Враховуючи викладене, просив суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., на виконання до якого надійшов виконавчий лист, виданий 12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17) щодо порушення строків вчинення процесуальної дії, який встановлений частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо недотримання законодавчих строків направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 12184-33-18/21 датованого «08 травня 2018 року»; визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., на виконання до якого надійшов виконавчий лист, виданий 12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17) щодо письмового повідомлення ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №12184-33-18/21 від 08.05.2018; зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. негайно прийняти до виконання виконавчий лист, виданий 12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі № 199/7250/17 (2/199/2932/17) та у триденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - АДРЕСА_1; витрати по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 у готівковій формі покласти на боржника - Державну казначейську службу України; зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. упродовж п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали повідомити суд і повідомити ОСОБА_1 про виконання даної ухвали рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення; стягнути з Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судовий збір за розгляд справи; стягнути з Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані з явкою до суду у порядку ст. 138 ЦПК України, за правилами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590, як компенсацію за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою до суду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація», в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича про визнання неправомірною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича, на виконанні якого перебуває виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17, (2/199/2932/17) щодо письмового повідомлення від 08.05.2018 № 12184-33-18/21 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання.

Зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова Валентина Олександровича, вчинити дії, пов'язані з виконанням виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17 (2/199/2932/17).

Стягнуто з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 224,10 грн.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В решті скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що державний виконавець правомірно повернув виконавчий документ стягувачу без виконання, оскільки ухвали суду підлягають виконанню не лише органами виконавчої влади, а й Казначейством та його територіальними органами, а рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства. Враховуючи вищенаведене, заявник апеляційної скарги вважає скаргу ОСОБА_3 безпідставною, оскаржувану ухвалу суду - необґрунтованою.

Заявник правом на подачу відзиву, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року, з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 1 250,71 грн.

12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист по цивільній справі № 199/7250/17 (2/199/2932/17).

14 квітня 2018 року стягувач ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист по справі 199/7250/17-ц про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1 250,71 грн., який був отриманий виконавчою службою 17 квітня 2018 року та розподілений на старшого державного виконавця Башілова В.О.

Виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 08 травня 2018 року старший державний виконавець Башілов В.О. повернув виконавчий лист без виконання з посиланням на наявні визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, керуючись п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

Згідно ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Старшим державним виконавцем виконавчий лист був отриманий 17 квітня 2018 року, а повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання було прийнято лише 08 травня 2018 року, тобто після спливу трьох робочих дів, що передбачено ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»

Так, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з п.4 розділу І Наказу Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України.

Встановивши зазначені обставини та керуючись ст.ст.138, 447 ЦПК України, ст.ст.3, 4, 6, 26, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції постановив ухвалу, яка відповідає вимогам чинного законодавства в оскаржуваній частині та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства, тому державний виконавець обгрунтовано повернув виконавчий документ - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

За ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.4 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Отже ОСОБА_1 в установленому законом порядку звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17).

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення в оскаржуваній частині висновки суду першої інстанції не спростовують, зводяться до необґрунтованої незгоди зі скаргою ОСОБА_1, однак судом першої інстанції надано об'єктивну оцінку її доводам на підставі вимог діючого законодавства та постановлено рішення по суті спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04).

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги не здійснюється, оскільки судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова