Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 333/4461/17 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
№ 22-ц/778/1321/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Воробйової І.А.,

розглянувши в порядку письмового позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року, в спарві за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до укладеного договору без номеру від 31.08.2010 р. ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач станом на 31.05.2017 р. не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 20856,56 грн., яка складається з наступного: 1997,37 грн. - тіло кредиту; 17389,83 грн. - проценти за користування кредитом; 500 грн. - штраф фіксована частина; 969,36 грн. - штраф процентна складова.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд,стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 31.08.2010 року в розмірі 1997 грн. 37 коп., в решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 153 грн. 21 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 31.08.2010 року ОСОБА_4 підписана анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі якої видана платіжна картка з кредитними коштами, тобто укладений кредитний договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

З наданого позивачем розрахунку вбачалось, що станом на 31.05.2017 р. у ОСОБА_4 перед позивачем існувала заборгованість по тілу кредиту в сумі 1 997, 37 грн., яка стягнута з відповідача на користь позивача.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1 ст. 632 ЦК України).

Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632, ч. 2 ст. 6 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам в сумі 17 389, 83 грн. - проценти за користування кредитом; 500 грн. - штраф фіксована частина; 969, 36 грн. - штраф процентна складова - не задоволені, оскільки вони не передбачені договором.

Ч. 4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Ч. 5 цієї ж статті передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Так, за змістом анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не передбачена сплата процентів, штрафів, пені на користь Банку. Ці платежі не зазначені в грошовому виразі, не вказані строки їх внесення, що суперечить вимогам ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд правомірно визнав, що розрахунок процентів, пені та штрафів позивачем проведений необґрунтовано та відповідач не повинний її сплачувати.

Суд не прийняв доводи позову, що розмір процентів пені та штрафів встановлений в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах.

Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, долучених до позову позивачем, вони не підписані відповідачем, тому у суду першої інстанції не було підстав вважати, що відповідач погодився на умови викладені в них.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присудив з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1 600 грн. Оскільки позов задоволено частково, на 9, 576 %, то судовий збір правомірно стягнуто з відповідача пропорційно - в сумі 153, 21 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що заява анкета разом з Умовами надання банківських послуг регулює відносини клієнта та банку судом враховані, але застережене разом з тим, що відсутність у заяві-анкеті посилань на те яку саме картку бажав отримати клієнт, та які саме умови щодо розміру процентів, штрафу та пені були доведені до відома позичальника унеможливили повне задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, таким чином, зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують їх.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: