Справа № 467/347/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року заявник звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-283, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області 21 серпня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку. В заяві вказано, що виконавчий лист було втрачено.

В судових засіданнях, які відбулися 13 квітня 2018 року та 02 травня 2018 року, заявник підтримала заяву з викладених в ній підстав, просила задовольнити її в повному обсязі. Пояснила, що Арбузинським районним судом Миколаївської області 21 серпня 2007 року був виданий виконавчий лист № 2-283 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина. Виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі ДВС Арбузинського районного управління юстиції. 03 квітня 2018 року вона звернулась до Арбузинського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області з приводу стягнення аліментів, але їй повідомили, що виконавчий лист № 2-283 на виконанні не знаходиться. Виконавчий лист на її адресу не надходив, заяви про повернення їй виконавчого листа вона не писала, а тому вважає, що виконавчий лист втрачено.

В судові засідання, призначені на 14 травня 2018 року та 15 травня 2018 року, заявник не зявилась, надала через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності.

В судовому засіданні, яке відбулося 13 квітня 2018 року державний виконавець Арбузинського районного ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 пояснив, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 перебував за місцем його роботи в Арбузинській ВК № 83. Однак, був відкликаний державним виконавцем з місця його роботи, проте стягнення за ним продовжувалось. На сьогоднішній день виконавче провадження знищене, а згідно витягу (ВП-спецрозділ) виконавчий документ було повернуто стягувачеві за її письмовою заявою. Проти задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа не заперечує.

В судові засідання, призначені на 14 травня 2018 року та 15 травня 2018 року, представник Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Боржник ОСОБА_2 в судові засідання не зявлявся, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Пояснив, що після звільнення з ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» продовжує добровільно сплачувати аліменти на утримання сина.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2007 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 04.06.2007 року.

22.08.2007 року головним державним виконавцем відділу ДВС Арбузинського районного управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-283, виданого 21.08.2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 022895, виданого 09 жовтня 2007 року, ОСОБА_3 після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Корсун».

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 перебував за місцем його роботи в Арбузинській ВК № 83.

Згідно повідомлення ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» від 11.05.2018 року за вих. № 31/1202/Пнч вбачається, що в установі знаходиться копія виконавчого листа № 2-283 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (ОСОБА_1І.), оригінал виконавчого листа було направлено до Арбузинського ДВС за вих. № 83/9-4693 від 07.10.2011 року.

Згідно витягу (ВП-спецрозділ) від 02.04.2018 року встановлено, що виконавчий документ було повернуто стягувачеві за її письмовою заявою.

Однак, повернення виконавчого листа на підставі своєї заяви заявник заперечувала.

Встановити факт написання заяви заявником не можливо, оскільки виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-283, виданого 21.08.2007 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина було знищено 12 лютого 2016 року, що підтверджується копією акту про вилучення документів для знищення, наданого представником Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5

Однією з головних засад судочинства в України є обовязковість судового рішення. У відповідності з нормами ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення справи у суді, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників судового провадження, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Значення обов'язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі "Деркач та Палек проти України" (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак, це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п.40).

Отже, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямований на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних і юридичних осіб, суспільства, держави, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Отже, в разі відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 буде порушено її права, зокрема, право на судовий захист.

Оскільки виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби, стягувачу не відомо про його місце знаходження, суд приходить до висновку, що виконавчий лист втрачено, а тому заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити та видати дублікат виконавчого листа.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 263,п. 17.4 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2007 року по справі № 2-283/07 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 04.06.2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або) обовязки шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (пятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 ( пятнадцяти ) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца