КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/711/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І., Кулішенка Ю.М., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року у справі запозовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що він є власником транспортного засобу Lexus RX 300, д. н. з. НОМЕР_1. Увечері 18 лютого 2017 року транспортний засіб було припарковано у дворі будинку АДРЕСА_1. 19 лютого 2017 року ним було виявлено, що внаслідок падіння льоду з даху будинку № 4 автомобіль було пошкоджено. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 20 лютого 2017 року № 135/2-17, складеного ФОП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку становить 61 899,82 грн. 21 лютого 2017 року ТОВ «Саміт Моторз Україна» було проведено ремонт пошкодженого автомобіля на загальну суму 138 634,79 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № СМУ00003886. Посилаючись на те, що вказана подія сталась у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по утриманню будинку і очищення його даху від снігу та льоду, ОСОБА_5 просив стягнути з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 138 634,79 грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 61 899,82 грн. та 618,99 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної зазначено, що судом не взято до уваги акт від 20 грудня 2017 року, складений працівниками відповідача, в якому зазначено, що ймовірною дислокацією накопичення льоду та його падіння є балконний козирок на п'ятому поверсі, який належить квартирі № 16 даного будинку (очищення покрівлі від льоду здійснювалось 16 лютого 2017 року). При цьому позивач та інші мешканці будинку АДРЕСА_1 не звертались до відповідача з актами-претензіями щодо неналежного надання послуг з утримання даного будинку та його прибудинкової території. Причина пошкодження автомобіля позивача у висновку поліції не встановлена, а зазначена зі слів та припущень сина позивача.

Позивачем не надано належних доказів того, що територія біля будинку відведена для стоянки автомобіля та що автомобіль марки Lexus RX 300 знаходився у спеціально обладнаному місці для паркування автотранспорту і що власником (водієм) вжито необхідних заходів для його безпечного збереження. Натомість відповідач вбачає свідоме нехтування попереджувальних заходів, а саме сигнальної стрічки та попереджувальних оголошень щодо падіння буруль, які було вжито для попередження мешканців даного будинку із застереженнями про запобігання негативних наслідків для них.

У відзиві на апеляційну скаргу, який подано з порушенням строку, встановленого судом в ухвалі суду про відкриття апеляційного провадження, представник позивача - адвокат ОСОБА_8 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв'язку з наведеним, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

За правилом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу Lexus RX 300, д. н. з. НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

19 лютого 2017 року внаслідок падіння глиб льоду з даху будинку, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується відомостями, які містяться у висновку, затвердженому 24 лютого 2017 року начальником Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, а також фотознімками, доданими до матеріалів справи.

У відповідності до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 20 лютого 2017 року № 135/2-17, складеного ФОП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку становить 61 899,82 грн.

Актом працівників ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» 20 лютого 2017 року зафіксовано наявність автомобіля із номером НОМЕР_1 у дворі будинку АДРЕСА_1 із пошкодженнями. В ході перевірки встановлено на фасаді будинку вивішені попереджувальні об'яви та на в'їзді сигнальні стрічки. При цьому комісія вважає, що ймовірною дислокацією накопичення льоду та його падіння є балконний козирок на п'ятому поверсі, який належить квартирі № 16 даного будинку.

Згідно із довідкою Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27 липня 2017 року № 01-20/673, 19 лютого 2017 року протягом доби було хмарно, мінімальна температура 1,3 градуси тепла, максимальна температура 5, 6 градусів тепла. У зв'язку із накопиченням снігового покриву на дахах будинків, підвищенням температури повітря до плюсових значень та опаленням горищі створювались умови зсуву снігу з дахів гостро поверхової конфігурації, що могло спричинити пошкодження дерев та автомобілів, які знаходились біля будівель.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що очищення даху будинку, поруч з яким був припаркований автомобіль позивача, від снігу та льоду є обов'язком відповідача, який належним чином його не виконав, внаслідок чого належний позивачу автомобіль був пошкоджений в результаті падіння льоду з покрівлі будинку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до положень статтей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач у свою чергу повинен довести наявність шкоди та її розмір.

Як вбачається з листа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 3 серпня 2017 року № 3710/3, 10 січня 2017 року було укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м. Києва, відповідно до якого частину послуг з утримання житлових будинків було передано ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг».

Згідно пункту 3.2.3. цього договору, укладеного між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», останній, як підрядна компанія, зобов'язується забезпечити якісне надання послуг відповідно до технічного завдання (додаток № 2 до договору) і у строки, встановлені договором.

Згідно пункту 3 додатку № 2 до договору, підрядна компанія зобов'язана, зокрема, здійснювати прибирання покрівель (прибирання снігу з дахів та покрівель в разі потреби). До переліку переданих балансоутримувачем підрядній компанії житлових будинків (додаток № 1 до договору), включено будинок по АДРЕСА_1.

В статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 6 частини 2 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об' єктів благоустрою.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію.

Відповідно до частини 1 статті 25 цього Закону, утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що відповідач як виконавець послуг на підставі укладеного договору на утримання та благоустрій прибудинкової території зобов'язаний утримувати передане йому майно, у тому числі чистити дах та інші конструкції від снігу та льоду.

Пунктом 3.1.3. Правил благоустрою м. Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 встановлено, що посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров'ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Відповідальність за незабезпечення благоустрою, у тому числі при виконанні робіт самовільно, покладається на власника об'єкта благоустрою (балансоутримувача) та виконавця робіт.

Відповідно до пунктів 3.2.4, 3.2.7 Правил відповідальні особи підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, юридичні та фізичні особи, що використовують будинки і споруди та приміщення в них на законних підставах, зобов'язані: усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку. Відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах. установлених законодавством України.

Згідно пункту 7.5.3. Правил, очищення дахів та козирків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо. Необхідно огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах, виставляти вартових. Сніг та бурульки, що зняті з дахів та козирків, необхідно окучувати і протягом доби вивозити.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», що воно не виконувало належним чином свої обов'язки щодо прибирання від снігу з даху та покрівлі будинку АДРЕСА_1, що як наслідок, призвело до пошкодження автомобіля позивача.

Посилання відповідача на те, що позивачем було знехтувано сигнальною стрічкою та попереджувальними об'явами на будинку про можливе падіння снігу, не спростовує обов'язку щодо здійснення ним дій щодо прибирання даху будинку від снігу. Окрім того, доводи щодо ймовірної дислокації накопичення льоду та його падіння є балконний козирок на п'ятому поверсі, який належить квартирі № 16 даного будинку, є власними припущеннями представників відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

Згідно із статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, з урахуванням встановлених обставин справи і вищевказаних вимог закону, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 61 899,82 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків та вимог законодавства з очищення даху та покрівлі переданого йому на обслуговування будинку від снігу та льоду, факт спричинення збитків позивачу падінням льоду з будинку не спростовано, розмір майнової шкоди підтверджено відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України, тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених статтями 22, 1166 ЦК України для часткового задоволення позову, є обґрунтованими, адже встановленою є винна протиправна бездіяльність відповідача, яка спричинила майнову шкоду ОСОБА_5, розмір якої підтверджено належними і допустимими доказами у справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, висновок суду про часткове задоволення позову є правильним, а відтак рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до пункту 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.В. Ігнатченко

В.І. Олійник

Ю.М. Кулішенко