Справа № 399/75/17
Провадження № 2/399/2/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2018 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Романяк М.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

встановив:

Позивач звернувсь до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення про визнання договору № 561 оренди земельної ділянки площею 3,5081 гектара за кадастровим номером НОМЕР_1 від 20 листопада 2007 року та договору № 561-а оренди земельної ділянки площею 3, 5081 гектара з кадастровим номером НОМЕР_2 від 20 листопада 2007 року, які розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області недійсними.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 29.09.2016 року він став власником двох земельних ділянок площею 3, 5081 гектара за кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 3, 5081 гектара за кадастровим номером НОМЕР_2, які розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

20.11.2007 року між попереднім власником цих земельних ділянок ОСОБА_4 і СТОВ «Родіна» були укладені два договори оренди земельних ділянок за № 561 та № 561-а строком на 10 років кожний. Стверджує, що померла ОСОБА_4 умови договору з відповідачем не погоджувала, оскільки спірні договори не підписувала у зв'язку з цим вони є недійсними. На пропозицію позивача про припинення дії цих договорів відповідач надав йому письмове повідомлення від 11.10.2016 року про відмову, обґрунтовуючи своє рішення тим, що дані договори є чинними і при переході права власності на земельні ділянки від попереднього орендодавця до іншого власника. При даних обставинах умови договору не погоджувалися з орендодавцем, а позивача як нового власника цих земельних ділянок вони не влаштовують, зокрема орендар, строк дії договору та розмір і форма орендної оплати. Таким чином будучи власником земельних ділянок, позивач не може здійснювати своє право власності на землю, набуте в порядку, визначеним законом. Після придбання позивачем даних земельних ділянок, із усних повідомлень громадян він дізнався про те, що попереднім їх власником ОСОБА_4 вказані договори оренди землі не підписувалися.

В запереченні на позов представник відповідача Зубков М.Л. позов не визнав у зв"язку з його безпідтавністю, просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, а також надали пояснення згідно поданого позову.

Представник відповідача Романяк М.Я. позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити та надав пояснення на підставі раніше поданих заперечень.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди земельної ділянки укладається в письмовій формі (ст.14 Закону України «Про оренду землі»).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач являється власником двох земельних ділянок площею 3, 5081 гектара за кадастровим номером НОМЕР_1 та площею 3, 5081 гектара за кадастровим номером НОМЕР_2, які розташовані на території Камбурліївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області /а.с.7 -14/.

20.11.2007 року між попереднім власником даних земельних ділянок ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і СТОВ «Родіна» в особі Зубкова М.Л. були укладені два договори оренди земельних ділянок за № 561 та № 561-а строком на 10 років кожний, які були зареєстровані 26 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00773 та 27 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00828 /а.с. 15-17, 22-24/.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до відповідача з пропозицією про припинення дії спірних договорів, однак відповідач надав йому письмове повідомлення від 11.10.2016 року про відмову, обґрунтовуючи своє рішення тим, що дані договори зберігають чинність і при переході права власності на земельні ділянки від попереднього орендодавця до іншого їх власника /а.с. 30/.

В судовому засіданні позивач стверджував, що після набуття права власності на спірні земельні ділянки йому стало відомо, що ОСОБА_4 вказані договори оренди землі не підписувала, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 627, ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону, є підставою для визнання договору недійсним (ч. 2 ст. 15 Закону).

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За клопотанням позивача судом була призначена та проведена Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судово-почеркознавча експертиза / а.с. 96-97, 191- 208/.

Згідно висновку експерта Полтавського науково дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 3278 від 06.03.2018 року підписи в графах: «Орендодавець» в перших екземплярах договору № 561 оренди земельної ділянки площею 3, 5081 гектара від 20.11.2007 року та договору № 561-Ааоренди земельної ділянки площею 3, 5081 гектара від 20.11.2007 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (особами). Підписи в графах: «Орендодавець» у других екземплярах договору оренди земельної ділянки площею 3, 5081 гектара від 20.11.2007 року та договору № 561-а оренди земельної ділянки площею 3, 5081 гектара від 20.11.2007 року виконані не ОСОБА_4, а іншою особою (особами) /а.с. 191-199/.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦПК України, є підставою для визнання його недійсності.

Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Суд вважає, що позивачем доведено обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, а саме, що ОСОБА_4 спірні договори не підписувала, натомість відповідачем не подано до суду доказів які б їх спростовували.

Таким чином, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки площею 3, 51 гектара від 20 листопада 2007 року № 561, укладений між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Родіна", який зареєстрований 26 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00773 та договір оренди земельної ділянки площею 3, 51 гектара від 20 листопада 2007 № 561-а, укладений між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Родіна" щодо земельної ділянки площею 3, 51 га, який зареєстрований 27 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00828, слід визнати недійсними, оскільки згідно висновку судової почеркознавчої експертизи ОСОБА_4 як орендодавець їх не підписувала.

На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3, 51 гектара від 20 листопада 2007 року № 561, укладений між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Родіна", який зареєстрований 26 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00773.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3, 51 гектара від 20 листопада 2007 № 561-а, укладений між ОСОБА_4 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Родіна" щодо земельної ділянки площею 3, 51 га, який зареєстрований 27 березня 2012 року у ВДЗ у Онуфріївському районі за № 00828.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна» на користь ОСОБА_1 судові витрати про справі в сумі 2890, 24 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке складено 10.05.2018 року.

Суддя М.М. Лях