ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5700/17 Номер провадження 22-ц/814/394/18Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

головуючого судді : Одринської Т.В

суддів: Панченка О.О.,Пікуля В.П.

за участю секретаря - Коротун І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - адвоката Петюшка Романа Васильовича

на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 вересня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом , в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову вказав, що 11.08.2006 року між ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено кредитний договір № 0 про надання кредиту в розмірі 18 900,00 доларів США, що еквівалентно 95 445,00 грн. по курсу НБУ на день укладення договору для споживчих цілей. В забезпечення виконання договору укладено іпотечний договір від 11.08.2006 року, за яким в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: 2- кімнатну квартиру, загальною площею 48,4 кв.м.,яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, оціночною вартістю 281 552,00 грн.

12.12.2011 року відповідно до договору факторингу №1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами, Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору № 0 від 11.08.2006 року та Іпотечним договором від 11.08.2006 року.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 06.07.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 23 219,90 доларів США, за офіційним курсом НБУ 606 487,93 грн. З урахуванням викладеного позивач прохає звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ТОВ « Кей - Колект» права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог ТОВ « Кей- Колект» про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з передчасності судового захисту прав позивача шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, оскільки обраний позивачем спосіб захисту є позасудовим і реалізовується шляхом надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

З даним рішенням не погодилося ТОВ « Кей - Колект», в зв'язку з чим його представник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вказав, що договором іпотеки передбачено можливість іпотекодержателя звернутися до суду про захист свого порушеного права, тому відмова суду першої інстанції у задоволенні позову є безпідставною.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, учасників справи, які з'явились, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються наступні обставини.

Згідно кредитного договору № 0 від 11 серпня 2006 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2, останньому було надано кредит в розмірі 18 900,00 доларів США, що еквівалентно 95 445,00 грн. по курсу НБУ на день укладення договору для споживчих цілей/ /а.с.6-11/.

Для забезпечення кредитного договору, 11 серпня 2006 року між сторонами у справі було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: : 2- кімнатну квартиру, загальною площею 48,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_1, оціночною вартістю 281 552,00 грн, яка належить йому на праві власності на підставі Договору купівлі продажу від 11.08.2006 року. / а.с. 12-17/.

12.12.2011 року відповідно до договору факторингу №1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами, Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право вимоги за зобов'язаннями по кредитному договору № 0 від 11.08.2006 року та Іпотечним договором від 11.08.2006 року.

У порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував , в зв'язку з чим станом на 06 липня 2017 року має заборгованість у сумі 23 219,90 доларів США, за офіційним курсом НБУ 606 487,93 грн відповідно до розрахунку наданого позивачем /а.с.20-25 /.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст.37 закону «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 цього закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому необхідно врахувати, що ст.37 закону «Про іпотеку» не передбачає можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з п.5.3.1 договору Іпотеки, сторони погодили, що у випадку невиконання ( або часткового виконання) Іпотекодавцем своїх зобов'язань перед іпотеко держателем за кредитним договором, предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя. Визначена згода сторін є угодою про перехід права власності, що набуває чинності з моменту, зазначеного в п.5.3.3. Договору / а.с.12-17/.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Даних про ухилення від виконання обов'язку покладеного на кожну із сторін за умовами договору іпотеки у матеріалах справи не має, та у випадку їх виникнення, таке порушене право може бути задоволено у іншій спосіб захисту.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Таким чином, передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до стст.36, 37 закону «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права викладені у постанові Великої палати ВС від 21.03.2018 №14-38цс18.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

З урахуванням вимог ст.328, 335, 392 ЦК у контексті ст. 36, 37 закону «Про іпотеку» , колегія суддів приходить до висновку, що суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

З огляду на те, що позивач звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, який визначений Договором іпотеки як позасудовий, відповідно для реалізації якого необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотеко держателя, колегія суддів вважає, що місцевий суд відмовляючи у задоволенні позову, правильно визначив характер спірних правовідносин між сторонами та вірно застосував закон, який їх регулює.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» - адвоката Петюшка Романа Васильовича - залишити без задоволення.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головучий суддя: _______________ Т.В. Одринська

Судді: ______________ О.О.Панченко ------------------------В.П.Пікуль