Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 391/173/18

провадження № 61-43986св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Дуковського О. Л., Кіселика С. А., від 16 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною.

Позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що 07 лютого 2008 року між ним та Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Компаніївському відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2008 року за № 02. Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-017 земельна ділянка має кадастровий номер :02:000:9013. Відповідно до пункту 2 договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 6, 50 га, у тому числі ріллі 6,50 га, із призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. У відповідності до пункту 8 договору його було укладено на 10 (десять) років. 07 лютого 2018 року закінчився строк дії вказаного договору оренди землі. За умовами договору орендар має переважне право на його поновлення при повідомленні орендодавця про намір скористатися таким правом. Вирішивши поновити дію договору на той же строк та на тих же умовах у відповідності до умов, передбачених пунктом 8 договору, діючи у спосіб, передбачений статтею 33 Закону України «Про оренду землі», 27 листопада 2017 року (не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору) він письмово звернувся з відповідним листом-повідомленням до орендодавця про намір продовжити дію договору оренди. Проте, відповідач у встановлений місячний строк не узгодив з позивачем істотні умови, не прийняв рішення про поновлення договору, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив належним чином заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення та прийняте рішення. Після закінчення строку дії договору оренди землі від 07 лютого 2008 року і до часу звернення до суду він продовжує користуватися об'єктом оренди, належно виконує свої обов'язки за договором (сплачує орендну плату, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням). Враховуючи відсутність протягом одного місяця після закінчення строку дії договору від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області листа-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі, такий договір оренди, у відповідності до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Додаткова угода до поновленого договору оренди землі від 07 лютого 2008 року про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Позивач 27 листопада 2017 року та 12 березня 2018 року звертався із обґрунтованою заявою до відповідача про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 07 лютого 2008 року. До заяви було додано підписаний ним проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, копія договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9013. У заяві він просив відповідача вчинити дії, передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», щодо укладання додаткової угоди до поновленого договору оренди землі від 07 лютого 2018 року, а саме укласти у місячний термін, без прийняття рішення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про поновлення договору, додаткову угоду з ОСОБА_2 про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2008 року на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах, що передбачені в договорі оренди землі від 07 лютого 2008 року, або вчинити дії (прийняти рішення) про уповноваження особи (видати довіреність на право підпису такої додаткової угоди) - керівника відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі на право підписувати додаткову угоду до договору оренди землі. Проте, тільки 12 березня 2018 року позивач отримав через пошту лист-повідомлення від 05 березня 2018 року про заперечення у поновленні договору оренди землі, що змусило його звернутись до суду за захистом свого права.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним рішення, викладене у листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05 березня 2018 року № 31-11-0.63-2069/2-18 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, який зареєстрований у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року вчинено запис за № 02, та визнати укладеною додаткову угоди про поновлення вказаного договору оренди землі у запропонованій ним редакції.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області, у складі судді Мумига І. М., від 20 квітня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано недійсним рішення, викладене у листі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05 березня 2018 року № 31-11-0.63-2069/2-18, про заперечення у поновленні договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, який зареєстровано у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року вчинено запис за № 02.Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, який зареєстровано у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року вчинено запис за № 02, у наступній редакції:

Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2008 року,

зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02

м. Кропивницький «___» __________2018 року

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код за ), з однієї сторони, та Орендар - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), з іншої сторони, керуючись частинами шостою-восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», уклали цю додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02, на наступних умовах:

1. Поновити договір оренди землі від 07 лютого 2008 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02, на той самий строк - на 10 (десять) років, і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором оренди землі від 07 лютого 2008 року, зареєстрованим у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02.

2. Інші умови договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02, не порушені даною додатковою угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

3. Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 07 лютого 2008 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 07 лютого 2008 року за № 02, та набуває чинності після державної реєстрації права оренди. Ця додаткова угода укладена в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який здійснив державну реєстрацію поновлення права оренди.

Реквізити сторін

Орендодавець:Орендар:
Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській областіОСОБА_2,
АДРЕСА_1 Код за _______________________ М.П. (підпис)28424, Кіровоградська область, Компаніївський район, с. Водяне; ІПН НОМЕР_1 _______________ ОСОБА_2 (підпис)
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з метою реалізації переважного права на поновлення договору оренди ОСОБА_2 до закінчення строку дії договору у визначений сторонами строк повідомив орендодавця про свій намір скористатись правом укладення договору на новий строк і до свого листа-повідомлення додав проект додаткової угоди, проте орендодавець своєчасно не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення, тому відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» порушене право підлягає захисту у визначений позивачем спосіб.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що місцевий суд залишив без належної оцінки докази щодо наявності заперечень орендодавця проти поновлення договору оренди землі на тих же умовах та не врахував, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом-повідомленням від 05 березня 2018 року №31-11-0.63-2069/2-18, тобто у місячний строк з дати закінчення строку дії договору, повідомило ОСОБА_2 про заперечення щодо поновлення договору оренди землі, тому підстав для визнання порушеним переважного права позивача на поновлення договору оренди на новий строк немає.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року та залишити в силі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що апеляційний суд залишив поза увагою доводи про те, що заявник, як добросовісний орендар, з дотримання строків та процедури поновлення договору оренди землі, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі», повідомив орендодавця про намір поновити договір оренди землі, натомість відповідач свої заперечення проти поновлення такого договору не обґрунтував.

18 вересня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У жовтні 2018 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області подано відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на її необґрунтованість та безпідставність.

26 листопада 2018 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судами встановлено, що за договором оренди землі № б/н від 07 лютого 2008 року Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (орендодавець) передано ОСОБА_2 (орендар) на десять років в оренду земельну ділянку площею 6, 50 га, на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Договір оренди землі, відповідно до положень статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі», набрав чинності після його державної реєстрації у Компаніївському районному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 07 лютого 2008 року за № 02. Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-017 земельна ділянка має кадастровий номер :02:000:9013. (а.с. 17-19).

Пунктом 8 вищевказаного договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

27 листопада 2017 року, до закінчення договору оренди землі, ОСОБА_2 подано письмове звернення до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про продовження строку дії договору оренди землі, до якого додано додаткову угоду про поновлення договору оренди землі (а.с. 15-16).

Також 12 березня 2018 року ОСОБА_2 подано письмове звернення до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про поновлення договору оренди землі.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Виноградівської сільської ради Компаніївського районного Кіровоградської області від 13 березня 2018 року, та довідки Компаніївського відділення Новоукраїнської об'єднаної податкової інспекції головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 19 березня 2018 року у ОСОБА_2 відсутній борг по сплаті орендної плати за землю, що підтверджується також квитанцією № NO5DX35730 від 19 березня 2018 року про сплату орендної плати за березень-квітень 2018 року.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом-повідомленням від 05 березня 2018 року № 31-11-0.63-2069/2-18 повідомило ОСОБА_2 про заперечення щодо поновлення договору оренди землі. До листа додано проект акту приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 22). Лист отриманий ОСОБА_2 12 березня 2018 року.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення і майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови: по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яке передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно з частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Встановивши у справі, яка переглядається, факт належного виконання позивачем умов договору оренди землі, дотримання ним строків (27 листопада 2017 року) і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на укладення договору оренди землі від 07 лютого 2008 року на новий строк, відсутності протягом одного місяця повідомлення орендодавця про наявність заперечень чи відмову в укладенні договору на новий строк, зміну його умов, місцевий суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність у ОСОБА_2 переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк на підставі частин першої-п'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та необхідність захисту переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі, яке не визнається відповідачем.

Апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення у справі, не врахував, що орендодавець у місячний термін не повідомив орендаря про результати розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди, а висловив свої заперечення проти поновлення договору оренди землі на новий строк лише 05 березня 2018 року в порядку, передбаченому частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка встановлює окремий порядок і умови поновлення договору оренди землі.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

За таких обставин постанова апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 не може вважатись такою, що відповідає вищенаведеним нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року скасувати.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта