ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Херсон

Номер справи: 656/219/18

Номер провадження: 22-ц/819/32/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Чорної Т.Г.,

суддів: Базіль Л.В.,

Склярської І.В.

секретар Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, нарішення Іванівського районного суду Херсонської області,у складі судді Крисанової В.І., від 01 серпня 2018 рокув справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівне, Рівненської області, помер - ОСОБА_4, якому на праві власності належала земельна ділянка, розміром 8,24 гектарів, що розташована на території Української сільської ради, Іванівського району, Херсонської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В січні 2018 року приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Скоропад В.В. повідомила її (позивачку) про те, що померлий ОСОБА_4 залишив на її ім'я заповіт, посвідчений Дебеславцівською сільською радою, Коломийського району, Івано-Франківської області, яким заповів їй вищезазначену земельну ділянку.

Бажаючи отримати належну по заповіту земельну ділянку, вона відразу ж звернулася до нотаріуса з питанням прийняття спадщини після смерті заповідача, однак їй було відмовлено, у зв'язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, як пропущений з поважних причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту та смерть заповідача.

Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2018 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Рівне, Рівненської області, який має обчислюватися з дня наступного після набрання рішення суду законної сили.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що у позивачки не було перешкод для подання у передбачений чинним законодавством строк заяви про прийняття нею спадщини за заповітом, а тому, необізнаність особи про наявність спадкового майна та існування заповіту, не можуть бути визнанні судом поважними причинами для визначення додаткового строку достатнього для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини в розумінні вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки поважною причиною є її необізнаність щодо наявного заповіту, про який вона не могла знати, оскільки із спадкодавцем тривалий час не спілкувалася, в родинних відносинах з ним не перебувала і проживала від нього на відстані. В той час як апелянт не довів факту порушення його прав та інтересів щодо нерухомого майна зазначеного в заповіті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції послався на те, що оскільки позивачка на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем, про відкриття спадщини після його смерті та про наявність заповіту складеного на неї, дізналася з повідомлення нотаріуса, направленого їй 10 січня 2018 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч.1 ст. 1270 ЦК України, що є поважною причиною, пов'язаною з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подання заяви про прийняття спадщини та підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Проте погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може з огляду на наступне.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ( відповідач у справі) є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті спадкодавця приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Скоропад В.В. заведена спадкова справа за № 146 на підставі заяви ОСОБА_2

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру, сформованої приватним нотаріусом у зв'язку з відкриттям спадкової справи, за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі було виявлено заповіт, за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження щодо належного йому майна.

Згідно цього заповіту, посвідченого 11 липня 2007 року Дебеславцівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 заповів належну йому на праві власності земельну ділянку площею 8, 24 гектарів, яка розташована на території Української сільської ради, Іванівського району, Херсонської області - ОСОБА_3

Про наявність заповіту нотаріус повідомила ОСОБА_3, яка 19 січня 2018 року надіслала до приватного нотаріуса Скоропад В.В. нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4

15 лютого 2018 року приватний нотаріус Скоропад В.В. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3, посилаючись на те, що 14 вересня 2017 року заведена спадкова справа за № 146/2017 за заявою спадкоємця ОСОБА_2, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і в порядку ст. 1270 ЦК України прийняв спадщину, в той час, як спадкоємець ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину подала 19 січня 2018 року, яка надійшла до приватного нотаріуса 30 січня 2018 року, зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 28/2018, а тому, відповідно до ст. 1270 ЦК України, вона пропустила встановлений шестимісячний строк на прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, за змістом вищезазначених норм матеріального права, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця та наявність заповіту, то правові підставі для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Враховуючи, що позивачка у передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, а її необізнаність про наявність спадкового майна та незнання про існування заповіту не є тими об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст.1272 ЦК України неправильно визнав зазначені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, пов?язаними з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для подання заяви про прийняття спадщини та ухвалив рішення по суті заявлених вимог, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 01 серпня 2018 року скасувати і ухвалити нове, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Базіль

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 14 листопада 2018 року

Суддя Т.Г. Чорна