Справа № 337/3075/18
Провадження № 2/337/1605/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

16.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у якому вказала, що 19.09.2004 року вона вступила у шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу, а саме 15 січня 2005 року, народився син ОСОБА_3. 21 лютого 2014, шлюб розірваний та всі відносини припинилися. На даний час неповнолітній син ОСОБА_3, потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшились потреби в навчанні, розвитку та іншому. На даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити, у разі потреби, його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо, позивач, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років від іншого шлюбу, у зв'язку із цим не може працювати та заробляти кошти. На сьогоднішній день відповідач жодним чином не допомагає по утриманню дитини, а також не бажає спілкуватися з дитиною взагалі. Відповідач має стабільний заробіток є приватним підприємцем, займається будівельними роботами, приблизно його заробіток складає 6000 грн. Позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, також стягнути з відповідача аліменти за строком позовної давності у три роки.

11.09.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення(викликом) сторін.

16.10.2018 року до суду надійшов відзив на позов у якому вказано, що з позовними вимогами позивачки частково не згоден. Він з дитинства знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом лівосторонній неврит слухового нерва, глухота. Також вказав, що має ще одну дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатних батьків, він не являється підприємцем. Просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з огляду на прожитковий мінімум для дитини встановленого віку.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., інші позовні вимоги не визнає. Також пояснив, що має з дитинства глухоту на ліве вухо.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 19.09.2004 року Браїлівською сільською радою, Новоушицького району, Хмельницької області, актовий запис № 4.

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач ОСОБА_2

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.02.2014 року, та позивачці залишено дошлюбне прізвище «Колісник».

Дитина ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач має проблеми із здоровям: лівосторонній неврит слухового нерва, глухота.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої, він записаний батьком.

Відповідач ОСОБА_2 має батька ОСОБА_5 інваліда 3 групи, і мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів за строком позовної давності у три роки.

Фактично ставиться питання про стягнення аліментів за минулий час.

У відповідності до ч. 2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов'язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток(доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов'язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Належними та допустимими доказами того, що позивачка вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача можуть бути документи, які підтверджують звернення одного з батьків у різні органи, зокрема, у фонд зайнятості щодо розшуку місця роботи одного з батьків, за місцем роботи батька про встановлення дійсного розміру його зарплати, про оголошення розшуку, документи про одержання тимчасової державної допомоги на дитину, копія рішення про визнання батька безвісно відсутнім, копія рішення про визнання батька обмежено дієздатним у зв'язку із зловживанням ним спиртних напоїв, та інше.

На підставі досліджених доказів, пояснень сторін встановлено, що відповідач має постійне місце проживання, в розшуку не перебуває.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в сенсі ст. 191 ч.2 СК України.

З огляду на наведене, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 263, 264, 274, 354, 430 ЦПК України, ст. 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_6(Задніпровська)АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн. НОМЕР_2, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_9) аліменти на утримання не повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття до 15.01.2023 року.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн. НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_6(Задніпровська)АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 19.12.2018 року.

Суддя: