РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Брайловської М.М.,

сторін:

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів: ОСОБА_5,

третя особа ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до суду звернулась представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 23 травня 2017 року помер чоловік позивача ОСОБА_7 у віці 71 рік. З померлим позивачка перебувала у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Рудівської сільської ради Сватівського району Луганської області 20.07.2015 р. Перед тим, як укласти шлюб позивач проживала разом із померлим багато років як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. Весь цей час вони проживали разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство у будинку ОСОБА_1 за адресою: с. Рудівка, вул.. Калинова, 53. ОСОБА_7 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті залишилось майно у вигляді земельної ділянки за адресою: Сватівський район, на території Рудівської сільської ради, ділянка № 82, площею 5,2223 кадастровий номер :16:001:0035 та земельної ділянки за адресою: Сватівський район, на території Рудівської сільської ради, ділянка № 83, площею 5,1037 га, кадастровий номер :16:001:0036.

Відповідачі за позовом є двоюрідними братами померлого. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори та повідомила, що помер її чоловік, з яким вона спільно проживала. На підтвердження цього надала довідки, видані Рудівською сільською радою про те, що ОСОБА_7 на момент смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Таким чином вона є такою, що фактично прийняла спадщину, тому письмової заяви про прийняття спадщини в 6-місячний строк не подавала.

Але, відповідачі також звернулись із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, для чого забрали всі оригінали документів на земельні ділянки у позивача та на їх вимогу Рудівська сільська рада надала відомості, що померлий був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час відповідачі оспорюють той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги та її фактичне прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7

Постановою від 08.05.2018 р. № 322/02-31 державний нотаріус Першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона не вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини та не має оригіналів документів.

Таким чином, окрім того, що несвоєчасно була подана заява про прийняття спадщини за законом на майно,що залишилось після смерті чоловіка, позивачка не має можливості реалізувати своє спадкове право без звернення до суду через відсутність документів, які знаходяться у відповідачів.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_7 за адресою: Сватівський район, с. Рудівка, вул.. Калинова, 53 до моменту його смерті 23 травня 2017 року та визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначених земельних ділянок.

Від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшов відзив на позов, який обґрунтовано тим, що погодитися з позовом вони не можуть з огляду на те, що за підставами позову позивач не стверджує, що з часу укладення нею шлюбу 20 липня 2015 року і на момент смерті спадкодавця вони постійно проживали разом. Разом з цим, факт проживання разом до укладення шлюбу не має значення з огляду на визначення спадкоємця та приписи ч. 3 ст. 1268 ЦК України і виходить за межі позову і доказів цьому немає. Доказів того, що будинок № 53 по вул.. Калинова в с. Рудівка належить позивачці остання не надає. Також немає даних про дозвіл власника цього будинку на постійне проживання в цьому будинку ОСОБА_7 Проживання позивача в будинку № 53 по вул.. Калиновій в с. Рудівка і факт того, що реєстрація за місцем проживання позивачки за цією адресою відбулась вже після укладення шлюбу (не за місцем проживання і реєстрації спадкодавця) свідчить саме про те, що вони постійно не проживали разом. Надані довідки виконкому Рудівської сільської ради не містять відомостей про саме постійне проживання спадкодавця за адресою: буд. 53 по вул. Калиновій в с. Рудівка.

Із встановлених нотаріусом у його постанові від 08 травня 2018 року обставин звернення позивачки за оформлення права на спадщину вбачається, що остання розуміла необхідність приймати спадщину шляхом звернення із заявою і вона сама зазначає, що пропустила строк прийняття спадщини. За фактичними обставинами, навіть уклавши шлюб, але внаслідок постійних сварок і бійок з позивачкою, ОСОБА_7 постійно проживав у своєму будинку № 73 по вул.. Калинова в с. Рудівка що підтверджується його реєстрацією за місцем проживання. Наприкінці березня 2017 року знаходячись у дворі будинку № 53 по вул.. Калинова в с. Рудівка, ОСОБА_7 вочевидь під час чергової сварки з позивачкою впав і позивач втягнула його в будинок. Після цього ОСОБА_7 рухатись самостійно вже не міг і з цього будинку внаслідок хвороби не вийшов і там же помер 23 травня 2017 року. Отже, ОСОБА_7 фактично вимушено перебував близько двох місяців до своєї смерті в будинку № 53 по вул.. Калинова в с. Рудівка. Отже, вважає, що факт постійного проживання не підтверджений належними, допустимими, достовірними доказами. Щодо другої вимоги, то вона не має бути задоволена, оскільки при можливості нотаріального оформлення прав відсутній спір про право цивільне.

Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Позивач пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, який помер 23 травня 2017 року і є спадкоємцем першої черги. Після його смерті в шестимісячний строк вона звернулась до нотаріуса за прийняттям спадщини, однак нотаріус їй пояснив, що оскільки вони разом проживали, то вона фактично прийняла спадщину і їй потрібно прийти через 6 місяців за оформленням спадщини. Коли вона прийшла до нотаріуса через 6 місяців, останній їй пояснив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини і оформити її не може, оскільки вони мають різні адреси реєстрації. Оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідачів. З чоловіком вони проживали протягом 9 років у цивільному шлюбі, а в 2015 році зареєстрували шлюб. Спочатку вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, а в 2009 році придбали будинок по вул.. Калинова 53 в с. Рудівка і проживали вже там. Спільних дітей у них не було, його колишня дружина та донька виїхали за межі України. Земельні ділянки наразі перебувають в оренді, хто отримав орендну плату за 2017 рік вона не знає, їй гроші не віддавали. Перед смертю ОСОБА_7 цілий рік хворів, вона його доглядала.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що є померлому двоюрідним братом. ОСОБА_7 проживав окремо від позивачки, а саме за адресою: вул.. Калинова, 73, а потім пішов до позивачки, там залишився і там помер. Проживали разом останні три місяці. Позивачка продала їхнє майно, автомобіль, скотину.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що з ОСОБА_7 вони є двоюрідними братами. У ОСОБА_7 був інфаркт, бо позивачка продала скотину, а його замкнула в хаті. Вони викликали лікарів, але вона їх не впускала. Заманила його до хати в березні місяці. Позивачка вживала горілку та ніде не працювала. Забирала у чоловіка його пенсію, не давала на лікування грошей. На момент укладення шлюбу вони разом не проживали, позивачка утримувала насильно ОСОБА_7 у себе вдома. Помер він у позивачки по вул. Калиновій, 53 в с. Рудівка Сватівського району.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки є відмова нотаріуса, строк звернення до нотаріуса пропущений, підстави позову не містять відомості про факт проживання після укладення шлюбу, позов є безпідставним.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що вважає, що позов слід задовольнити та пояснив, що в 2017 році до нього звернулась ОСОБА_1 з питання прийняття спадщини після ОСОБА_7 Вона надала документи і довідку з Рудівської сільської ради. Він повідомив їй, що у звязку із тим, що вона проживала разом із чоловіком на момент смерті, то вважається також, що прийняла спадщину, а тому може звернутися до нього за оформлення після шести місяців. Коли вона звернулася за оформленням то надала довідку, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, а ОСОБА_7 вул.. Калинова, 73 в с. Рудівка. Також зазначив, що в останній день шестимісячного строку звернулися до нього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - двоюрідні брати за отриманням спадщини, пояснили, що інших спадкоємців немає, про дружину вони нічого не говорили, а він всіх запамятати не може. Позивачка проживала разом зі спадкодавцем, її вимоги законні та обґрунтовані, бо вона є його законною дружиною, лише зареєстровані були за різними адресами. Оригінали державних актів надали відповідачі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є зятем позивачки та йому відомо, що вона проживала разом з ОСОБА_7 спочатку у цивільному шлюбі. Йому це відомо, оскільки теща зі своїм чоловіком запрошували до себе в гості. В 2009 році вони вже проживали разом, ще не у шлюбі. Потім купили будинок по вул.. Калиновій, 73. Коли ОСОБА_7 захворів, позивачка забрала його до себе, там він і помер. На день смерті вони проживали разом.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою є односельчанами, знає і її і померлого ОСОБА_7 Спочатку вони проживали у різних хатах, однак, ходити один до одного, ночували, а потім ОСОБА_7 перейшов жити до ОСОБА_1 Вони були сімєю. Спочатку проживали у цивільному шлюбі, а потім шлюб зареєстрували. Ніколи не чули, щоб вони сварились, на людях не скандалили. Потім ОСОБА_7 захворів,у нього був інсульт, позивачка його лікувала. Останні місяці він проживав ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з позивачкою, бо там кращі умови, його хата зовсім розвалилась. Вони вели себе як подружжя, вона їх так і вважала подружжям.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивачка насильно одружила на собі ОСОБА_7, не доглядала його, не давала гроші на лікування. Разом вони не проживали, ОСОБА_7 проживав ІНФОРМАЦІЯ_6, а позивачка по вул.. Калиновій, 53 в с. Рудівка. ОСОБА_7 лише ходив їй допомагав. На похоронах позивачка була, ховали з її будинку. Свідоцтво про смерть отримав ОСОБА_4 Вони познайомились в 2009 році. ОСОБА_7 купив їй хату по вул.. Калиновій, 53, але там не жив, разом вони не проживали. В лютому 2017 році він пішов до позивачки в будинок по вул.. Калиновій 53 і залишився там. З 2009 року позивачка приїхала в с. Рудівку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що є працює Рудівським сільським головою. До нього звернулись ОСОБА_7, родичі померлого в 2017 році навесні, сказали, що ОСОБА_7 потребує лікування, а співмешканка не надає догляду, просили втрутитись. Він поїхав туди, де вони проживали, поспілкувались з позивачкою, просили навести лад. Потім навідались ще раз, вже було помито, прибрано. Зареєстрований ОСОБА_7 був за адресою: вул. Калинова, 73, а проживав ІНФОРМАЦІЯ_5. На той момент він був з ОСОБА_1, по документах вона була йому дружиною. Йому не відомо, коли і де укладався шлюб. На цій посаді він працює з 6 листопада 2015 року. Від односельців йому відомо, що позивачка вживає алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що позивачка приїхала жити до ОСОБА_7, перед смертю вони розписались. Вона вживала алкогольні напої, в магазині брала м'ясо, казала, що йому не покаже. Вони були зареєстровані за різними адресами, а до позивачки ОСОБА_7 ходив як до коханки. Позивачка ні в чому ОСОБА_7 не допомагала, господарство він держав на своєму подвірї по вул.. Калиновій, 73 в с. Рудівка. Кращий будинок та умови проживання були в будинку по вул. Калиновій, 53.

Суд, заслухавши сторони, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, який було зареєстровано 20 липня 2015 року виконавчим комітетом Рудівської сільської ради Сватівського району Луганської області, що пітверджеється копією свідоцтва про шлюб (а.с.12).

23 травня 2017 року в с. Рудівка Сватівського району Луганської області помер ОСОБА_7, про що суду надано копію свідоцтва про його смерть серії І-ЕД № 504737 від 13 червня 2017 року, про що в матеріали суду надано копію свідоцтва про смерть (а.с.13).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок, розташованих на території Рудівської сільської ради Сватівського району Луганської області: ділянка № 82, площею 5,2223 кадастровий номер :16:001:0035 та ділянка № 83, площею 5,1037 га, кадастровий номер :16:001:0036, про що в матеріали справи надані ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельні ділянки (а.с.18-23).

Тобто, на час смерті позивач була єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7

Судом встановлено, що у встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулась до державного нотаріуса ОСОБА_6 за прийняття спадщини. Їй було розяснено, які документи їй потрібно зібрати, зокрема надати відомості про спільне проживання позивача зі спадкодавцем, оскільки місце їх реєстрації було за різними адресами. Зокрема, в судовому засіданні даний факт пояснила позивачка та підтвердив суду державний нотаріус ОСОБА_6 який приймав участь у судовому засіданні в якості третьої особи.

Однак, в останній день спливу шестимісячного строку за оформленням спадщини звернулись відповідачі двоюрідні брати спадкодавця, які не входять до першої черги спадкоємців.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.. 1259 цього кодексу.

Відповідно до т. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач від спадщини не відмовлялась, а навпаки бажала її оформлення, про що свідчить її звернення до нотаріуса.

Однак, оформити спадщину позивач не мала змоги, оскільки місце реєстрації її вул.. Калинова, 53 с. Рудівка, а її чоловіка вул.. Калинова, 73 с. Рудівка Сватівського району Луганської області. Однак, саме на момент смерті позивач і спадкодавець проживали за однією адресою: вул.. Калинова, 53 с. Рудівка Сватівського району Луганської області. Даний факт ніким не оспорюється та підтверджений показами всіх учасників справи.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті дасть заявнику можливість оформити спадщину у відповідності до цивільного законодавства України.

Крім того, факт того, що позивачка ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 на день його смерті 23 травня 2017 року підтверджується також довідками № 1107 від 21.11.2017 та № 1127 від 04 грудня 2017 року, виданими Рудівською сільською радою Сватівського району Луганської області (а.с.15,16).

Отже, судом встановлено, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_7, який був чоловіком позивачки, 23 травня 2017 року вони проживали разом за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Рудівка, вул.. Калинова, 53.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання однією сім'єю позивача і спадкодавця, має для нього юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті у відповідності до ст. 1261 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Покази свідків щодо вживання позивачем алкоголю, поведінка позивачки та спадкодавця як коханців, тощо не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на встановлення факту їх спільного проживання на момент смерті за однією адресою. Факт перебування їх у шлюбі ніким не оспорюється. Крім того, законодавцем не визначений строк, протягом якого спадкоємець та спадкодавець повинні постійно мешкати для встановлення такого факту.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом за адресою: вул. Калинова, 53, с. Рудівка Сватівського району Луганської області на момент його смерті, а відповідно і день відкриття спадщини, а саме 23 травня 2017 року.

Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позивач зазначає, що не має можливості оформити спадщину після померлого чоловіка, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельні ділянки. Такі оригінали знаходяться у відповідачів. Даний факт також знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги, як дружина спадкодавця, яка постійно з ним мешкала на момент його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Оскільки, спадкодавець ОСОБА_7 за життя набув право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказані земельні ділянки.

Також, як передбачено ст.. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Отже, відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідачі не надали відомостей та доказів про звільнення їх від сплати судового збору, а отже судовий збір підлягає стягненню з них у рівних частках.

Оскільки позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового та майнового характеру, які задоволені, то до сплати підлягає судовий збір також за дві вимоги майнового і немайнового характеру. Позивачем у своєму позову визначено ціну позову 100000 грн., ціна позову ніким не оспорювалась, отже з відповідачів належить стягнути 1000 грн. судового збору за вимогу майнового характеру та 704,80 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 18, 258, 260, 265, 268, 273, 293,294,315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус першої Сватівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_7 за адресою: Сватівський район, с. Рудівка, вул. Калинова, 53 до моменту його смерті 23.05.2017.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за адресою: Сватівський район, на території Рудівської сільської ради, ділянка № 82, площею 5,2223 га, кадастровий номер :16:001:0035 та земельну ділянку за адресою: Сватівський район, на території Рудівської сільської ради, ділянка № 83, площею 5,1037 га, кадастровий номер :16001:0036 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер 23.05.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частинах на користь держави судовий збір в сумі 1704,80 гривень, а саме по 852 (вісімсот пятдесят дві гривень) 40 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сватівський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2018 р.

Суддя: С.М.Скрипник