Номер провадження 2/225/1239/2018
Єдиний унікальний номер судової справи 225/5272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю секретаря судового засідання Панаслюк Є.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 20.09.1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від зазначеного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3І, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем не склались через різні погляди на життя, розбіжностей у вирішенні сімейних питань, у звязку з чим виникають часті сварки, скандали. Спільного господарства не ведуть, спору про розподіл майна не має. Позивач вважає, що спільне життя і збереження сімї не можливі, сімя розпалась остаточно, тому шлюб просить розірвати.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року у справі призначено підготовче судове засідання.

Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, на задоволені заявлених вимог наполягає.

Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, також зазначила, що позов визнає повністю, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №235, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №394531. Від шлюбу мають мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено матеріалами справи.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач просила залишити їй прізвище «Новікова».

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому повинен бути розірваним.

Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача на його користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,200, 263 ЦПК України, ст.ст. 110-112 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.09.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №235 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 прізвище «Новікова».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Скиба