Справа № 476/249/18
Провадження № 2-з/476/1/2018
У Х В А Л А

16.05.2018 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Безкровної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №476/249/18 за позовом ОСОБА_2 Георгієвича до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

15.05.2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №476/249/18 за позовом ОСОБА_2 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свою заяву мотивує тим, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 15.05.2017 року. Ні відповідачем, ні третьою особою позовні вимоги не визнаються. Також позивачу не відомо чи включені інші особи до реєстру спадкоємців спадкодавиці.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна ОСОБА_3, померлої 15.05.2017 року, іншим спадкоємцям, а також відчуження такого майна ними, просив суд заборонити приватному нотаріусу Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видавати свідоцтво про право на спадщину на майно визначене в заповіті, посвідченому Єланецькою державною нотаріального конторою Миколаївської області 21.04.2009 року за реєстровим №379, до розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вбачає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними доказами.

Вивчивши заяву, суд приходить до слідуючого.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 15.05.2017 року.

Представник позивача у своїй заяві просить забезпечити вказаний позов шляхом заборони приватному нотаріусу Покровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 видавати свідоцтво про право на спадщину на майно визначене в заповіті, посвідченому Єланецькою державною нотаріального конторою Миколаївської області 21.04.2009 року за реєстровим №379, до розгляду справи по суті, з метою запобігання його подальшого відчуження, знецінення, пошкодження та використання іншими потенційними спадкоємцями.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим п.2 ч.1ст. 150 ЦПК України.

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, і заборонити вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном).

Із викладеного слідує, що заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а також те, що вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, заборонивши приватному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №476/249/18 за позовом ОСОБА_2 Георгієвича до Єланецької селищної ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Покровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 видавати свідоцтво про право на спадщину на майно визначене в заповіті, посвідченому Єланецькою державною нотаріального конторою Миколаївської області 21.04.2009 року за реєстровим №379, до розгляду справи по суті.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Чернякова