РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7724/17

пр. № 2-о/759/50/18

08 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Величко Т.О.,

при секретарі судових засідань - Дудник В.В.

Заявник ОСОБА_2,

Представник заявника ОСОБА_3,

Заінтересована особа ОСОБА_4,

Свідок ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_6, зацікавлена особа: ОСОБА_7 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю з спадкодавцем,-

В С Т А Н О В И В :

ЗаявникОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання зі своїм пасинком ОСОБА_8, починаючи з 1982 року по момент смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 25.12.1982 року заявник уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_9. У громадянки ОСОБА_9 на момент укладення шлюбу був син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, на момент укладення шлюбу заявник був вдівцем і мав також свого сина ОСОБА_4. Починаючи з 1982 року, всі четверо проживали однією родиною, вели спільне господарство, відносились один до одного як рідня. Проте, 05 вересня 2016 року померла дружина заявника, а вже через 40 днів, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 помер пасинок - ОСОБА_8 від інфаркту. Після смерті пасинка в спадковій масі залишилось нерухоме майно, у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 Померлий не залишив за життя заповіту щодо розпорядження своїм майном після його смерті. Враховуючи, що ОСОБА_8 не мав родичів крім заявника, то відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу має право на спадкування за законом так як проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник зазначив, що звернувшись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та підпункти 4.1, 4.2, 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2017 року, у зв'язку з відсутністю у заявника родинних стосунків з спадкодавцем ОСОБА_8.

Ухвалою суду від 20.06.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.12.2017 року задоволено заяву про витребування доказів. Ухвалою суду від 13.02.2018 року залучено третю особу. Ухвалою суду від 11.05.2018 року задоволено заяву про витребування доказів. Ухвалою суду від 03.09.2018 року задоволено заяву про витребування доказів.

Заявник в судове засідання з'явився, заяву підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання з'явився, заяву підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання було викликано свідка ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи та приєднані до них документи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25.12.1982 року заявник уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_9, у громадянки ОСОБА_9 на момент укладення шлюбу був син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, на момент укладення шлюбу заявник був вдівцем і мав також свого сина ОСОБА_4, починаючи з 1982 року, всі четверо проживали однією родиною, вели спільне господарство.

Судовим розглядом встановлено, що 05 вересня 2016 року померла дружина заявника, а через 40 днів, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 помер пасинок - ОСОБА_8 від інфаркту.

Судом встановлено, що після смерті пасинка в спадковій масі залишилось нерухоме майно, у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 Померлий не залишив за життя заповіту щодо розпорядження своїм майном після його смерті.

Судом встановлено, щодержавний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербина Я.О. на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та підпункти 4.1, 4.2, 4.14 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2017 року, у зв'язку з відсутністю у заявника родинних стосунків з спадкодавцем ОСОБА_8.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Сімейним Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснення у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника тощо

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові докази долучені до справи, тісні родинні зв"язки померлого та заявника, суд вважає, що заяваОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 12, 81, 260, 264, 265, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_6, зацікавлена особа: ОСОБА_7 про встановлення факту спільного проживання однією сім"єю з спадкодавцем - задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі своїм пасинком ОСОБА_8, не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Величко Т.О.