Номер провадження 2/243/3554/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

« 17 » грудня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Словянського міськрайонного суду Донецької області із вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вони є наймачами квартири АДРЕСА_1.

Вказує, що відповідач ОСОБА_6 зареєстрований у вказаній квартирі, але за місцем реєстрації не проживає вже більше восьми років, його особистих речей у квартирі немає, кореспонденція, адресована відповідачу за вказаною адресою не надходить, що чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним майном.

У звязку з чим, просять суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 144 в будинку № 9 по провулку Виноградному в м. Словянську Донецької області.

Позивачі та їх представник - адвокат ОСОБА_7, яка діє на підставі Ордеру серії АА № 110421 від 05 листопада 2018 року до судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_6 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 17 грудня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_6, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Ордеру на житлове приміщення серії В № 321 від 15 серпня 1990 року виданого Виконавчим комітетом Словянської міської Ради народних депутатів вбачається, що ОСОБА_1 із родини в шість осіб надано квартиру АДРЕСА_1

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності ( статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання.

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не повязана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

З Довідки про склад сімї № 519 виданої ТОВ «Цидило и К» від 25 жовтня 2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Актом обстеження житлового приміщення № 793 від 26 жовтня 2018 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 дійсно зареєстрований ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично за вказаною адресою останній не проживає з січня 2010 року і по теперішній час.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями статті 71 ЖК УРСР відповідно до положень якої при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом та мають взаємні права та обовязки.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є членом родини позивачів. З січня 2010 року відповідач не проживає в житловому приміщенні, а саме в квартирі АДРЕСА_1, добровільно не знявся з реєстрації, його особистих речей у квартирі немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, визнавши ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 144 в будинку № 9 по провулку

Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Позивачі не наполягають на відшкодуванні судових витрат за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 133, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 144 в будинку № 9 по провулку Виноградному в м. Словянську Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8