№ провадження 2-о/646/161/2018
Справа № 646/7126/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.18 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікова І.І, розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: державний нотаріус Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, видачу свідоцтва про право власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, зазначивши заінтересованою особою державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт набування ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності майна 21/100 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Основянська, б 118, м. Харків; зобовязати державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видати свідоцтво про право власності на ? частку від належних 21/100 часток в праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-12 та літ «Б-1» з надвірними будівлями №118 по вул. Основянська в м. Харків.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, вивчивши суть заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 293, 294 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, є те, що у ньому відсутній спір про право, об'єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності - є встановлення юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявником своїх суб'єктивних прав. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до позовної заяви суд зазначає, що заявником всупереч вимогам ч. 1 ст. 318 ЦПК України не зазначено, з якою метою заявник просить встановити факт набування нею на праві спільної сумісної власності майна.

Натомість, як вбачається зі змісту вимог заявника, вона просить встановити факт набування нею на праві спільної сумісної власності майна 21/100 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Основянська, б 118, м. Харків та зобовязати державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видати свідоцтво про право власності на ? частку від належних 21/100 часток в праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-12 та літ «Б-1» з надвірними будівлями №118 по вул. Основянська в м. Харків.

В той же час заявником в заяві зазначено, що на зазначене домоволодіння за адресою: вул. Основянська, б 118, м. Харків, 14.09.2018 державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_3, який є сином заявника.

Отже, оскільки заявник одночасно із вимогою про встановлення факту набування нею на праві спільної сумісної власності майна просить зобовязати державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 видати свідоцтво про право власності на ? частку від належних 21/100 часток в праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-12 та літ «Б-1» з надвірними будівлями №118 по вул. Основянська в м. Харкові, право спадщини на які раніше зареєстроване за її сином, дані правовідносини випливають із майнових спадкових прав, що свідчить про наявність спору про право.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними 25.08.1998 року, у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Виходячи з наведеного прихожу до висновку, про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви вбачається спір про право, тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в окремому провадженні, а заявнику слід звернутися до належного суду в порядку позовного провадження згідно норм ЦПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: державний нотаріус Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, видачу свідоцтва про право власності.

Роз'яснити заявнику що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.І.Теслікова