РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/25/18

23 квітня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя.

Свої вимоги обгрутовує тим, що рішенням Надвірнянського районного суду від 30.04.2013 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та право власності на 33% будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальна вартість яких в поточних цінах, згідно експертного висновку № 26/07-12 становить 597962 грн., та визнано право власності на ? частку земельної ділянки, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року.

Додатковим рішенням Надвірнянського районного суду від 22.02.2016 р. визнано за ним, ОСОБА_3 право власності на ? частку двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, право власності на 57% будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальна вартість яких в поточних цінах, згідно експертного висновку № 26/07-12 становить 597962 грн. та визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку земельної ділянки, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року.

Після припинення шлюбу та поділу майна подружжя між ними склався фактичний порядок використання майна, що належить їм на праві спільної часткової власності. Так ОСОБА_2 користується в цілому квартира АДРЕСА_1. Ним в цілому використовується земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0622 га та розташований на ній об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно судових рішенням про поділ майна подружжя встановлено, що відповідно до проведеної у справі судової експертизи ринкова вартість майна, що зараз належить сторонам на праві спільної часткової власності: квартири АДРЕСА_1 - 161712 гривень; будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершенного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 - 597962 грн.; земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 31222 грн.00 коп.

Спільне використання поділеного в судовому порядку майна є неможливим та враховуючи порядок користування майном, що склався між ними, вважає, що на сьогоднішній день існує потреба у здійсненні реального поділу майна колишнього подружжя із припинення спільної часткової власності, визнанням права власності на окремі об'єкти в цілому зі сплатою відповідних компенсацій.

В добровільному порядку незважаючи на заходи досудового врегулювання спору які ним вживались відповідач не погодилась.

Шляхом взаємного зарахування зустрічних вимог реальному стягненню, із нього в користь ОСОБА_2 підлягає грошова компенсація в розмірі 132082,46 гривень (математичний розрахунок: 197327,46 гривень + 15611,00 гривень - 80856,00 гривень).

Для забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов'язань перед іншою ним внесено депозитний рахунок Надвірнянського районного суду 132082,46 гривень.

Представник позивача в судовом засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити зазначивши, що між сторонами склався порядок користування спільним майном, щодо якого у відповідача не має претензій, частка у майні відповідача є незначною, позивач для забезпечення виконання своїх зобов'язань перед відповідачем вніс на депозитний рахунок грошову компенсацію в сумі 132082,46 грн. Вважає безпідставними запереченння відповідача щодо заниженої суми грошової компенсації, так як грошова компенсація відповідає висновкам експертів встановлених судовими рішеннями. Зазначає, що позивач намагався вирішити в позасудовому порядку даний спір, однак відповідачем постійно змінювались суми грошових компенсацій.

Просить позов задоволити в повному об'ємі та припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, визнати за ОСОБА_3 в цілому право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, а також припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частки двохкімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 в цілому право власності на двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, а також припинити право власності ОСОБА_2 на 33% загальної вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 визнати за ОСОБА_3 в цілому право власності на будівельні матеріали та виконані роботи, затрачені на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за перевищення вартості її частки у спільному майні подружжя в розмірі 132082,46 грн., а також стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 5020,83 грн. судових витрат.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала заперечення, викладені у відзиві на позов. Суду пояснила, що рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 30.04.2013 року визнано за нею право власності на 1/2 частку двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 та право власності на 33% будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного домоволодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальна вартість яких в поточних цінах, згідно експертного висновку № 26/07-12 становило 597962 грн., а також визнано за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2, площею 0.0622 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року.

Вона підтверджує, що після припинення шлюбу та поділу майна подружжя між ними склався фактичний порядок використання майна, зокрема вона користується в цілому квартирою АДРЕСА_1, а позивачем в цілому використовується земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0622 га, та на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. Також вказує, що вона не заперечує щодо припинення права власності на спільні об'єкти по фактичному використанню. Однак не погоджується з сумою грошової компенсації, яка є на її думку явно заниженою, так як вказані грошові суми присуджувались, ще 30.04.2013 року Надвірнянським районним судом, і рішенням Апеляційного суду ОСОБА_4 області було постановлено 23.07.2013 року, із того часу минуло майже 5 років і ціни на будівельні матеріали та виконані роботи та ціни на земельну ділянку значно збільшились, і реальну вартість на будівельні матеріали та виконані роботи, а також реальну вартість спірної земельної ділянки, можуть дати тільки ліцензовані судові експерти. Вважає позовні вимоги безпідставним та просить відмовити в задоволенні позові ОСОБА_3 в цілому.

Заяв і клопотань від сторін не поступало.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Разом з тим положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364 ЦК України у поєднанні із частиною четвертою статті 71 СК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, про отримання компенсації вартості своєї частки, у зв'язку з неможливістю виділення її в натурі.

Разом з тим норми статті 365 ЦК України у поєднанні з частинами четвертою та п'ятою статті 71 СК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги одного зі співвласників, у тому числі одного з подружжя, про припинення частки іншого співласника у спільному майні шляхом виплати йому компенсації вартості такої частки.

Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду від 30.04.2013 р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 33% будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальна вартість яких в поточних цінах, згідно експертного висновку №26/07-12 становить 597962 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку земельної ділянки, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року (а.с. 25-27).

Додатковим рішенням Надвірнянського районного суду від 22.02.2016 р. визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 57% будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 загальна вартість яких в поточних цінах, згідно експертного висновку № 26/07-12 становить 597962 грн.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частку земельної ділянки, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.06.2006 року (а.с. 28).

Згідно із ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно правових висновків, що містяться у постановах Верховного Суду України у справах № 6-37цс13 від 15.05.2013 року та № 6-68цс14 від 02.07.2014 року, аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п. 1-3 ч. 1 цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04 жовтня 1991р. № 7 (з відповідними змінами та доповненнями) роз'яснив, що розмір грошової компенсації за неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи.

Таким чином судом встановлено, що спільним майном подружжя, є:

-земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, вартістю 31222 грн 00 коп.

-двохкімнатна квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, вартістю 161712,00 грн.

-будівельні матеріали та виконані роботи, затрачені на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 вартістю 597962 грн. 00 коп. (а.с. 10-15, 24).

В порядку поділу спільного майна подружжя, позивач просить визнати за ним право власності в цілому право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд та визнати за позивачем в цілому право власності на будівельні матеріали та виконані роботи, затрачені на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2

Встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, що сторони фактично самі визначились з місцем проживання та користування майном.

Так, позивачем в цілому використовується земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_2, площею 0,0622 га та розташований на ній об'єкт незавершеного будівництва, а відповідачем, ОСОБА_2 використовується в цілому квартира АДРЕСА_1.

Зважаючи на те, що спільне використання сторонами поділеного в судовому порядку майна є неможливим, із врахуванням порядку користування майном, що склався між сторонами, на сьогоднішній день існує потреба у здійсненні реального поділу майна колишнього подружжя із припинення спільної часткової власності, визнанням права власності на окремі об'єкти в цілому зі сплатою відповідних компенсацій.

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Ринкова вартість квартири та земельних ділянок, будівельних матеріалів була визначена на підставі висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 26/07-12, висновку № 12185 судово-технічної експертизи спірної земельної ділянки згідно судового рішенння від 30.04.2013 р. (а.с. 10-16).

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином суд прийшов до висновку, що шляхом взаємного зарахування зустрічних вимог реальному стягненню із позивача в користь відповідача підлягає грошова компенсація в розмірі 132082,46 гривень (197327,46 гривень + 15611,00 гривень - 80856,00 гривень).

Позивачем ОСОБА_3 внесено на депозитний рахунок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 132082,46 гривень (а.с. 59).

Запереченння відповідача щодо заниженного розміру грошової компенсації суд вважає безпідставним. Так як. розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Оскільки відповідач хоча й не згідна з оцінкою її частки та вважає її заниженою, однак клопотань про призначення іншої експертизи не заявлялось чи доказів іншої вартості майна суду не надано. За таких обставин суд вважає обгрунтованим розмір грошової компенсації розрахований позивачем, відповідно до висновків експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 26/07-12, висновку № 12185 судово-технічної експертизи спірної земельної ділянки згідно судового рішенння від 30.04.2013 р.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що законним, справедливим та таким, що враховує права сторін буде поділ майна подружжя, що передбачає визнання за позивачем в цілому право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, та одночасним припиненням права власності відповідача на вказану 1/2 частку земельної ділянки, а також припинення права власності ОСОБА_2 на 33% загальної вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 та одночасним визнанням за ОСОБА_3 в цілому права власності на вказані будівельні матеріали та виконані роботи, які фактично перебувають у користуванні позивача, також припиненням право власності позивача на 1/2 частки двохкімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1.з одночасним визнанням за ОСОБА_2 в цілому право власності на двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 та стягненням з позивача на користь відповідача грошову компенсацію за перевищення вартості його частки у спільному майні подружжя в розмірі 132082,46 грн.

Таким чином наданими сторонами доказами доведено, що частка відповідача є незначною та не може бути виділена в натурі; відповідач ніколи не користувалася спільною земельною ділянкою, на якій позивачем побудовано житловий будинок, в якому він проживає, відповідач фактично мешкає у спільній квартирі, спільне володіння і користування сторонами спірним майном є неможливим; припинення права власності не завдасть шкоди відповідачу як співвласнику, крім того остання не заперечує проти такого припинення права власності; приймаючи до уваги дотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України та внесення на депозитний рахунок суду 132082,46 грн. грошової компенсації, суд приходить до висновку про задоволення позову.

З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, зокрема: сплачений судовий збір в сумі 1320,83 грн., 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 5020,83 грн. (а.с. 1, 57-58, 71).

На підставі ст.ст. 356, 358, 365 ЦК України, ст. 71 ч. 5 СК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про реальний поділ майна подружжя - задовільнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 в цілому право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0622 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частки двохкімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 в цілому право власності на двохкімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 33% загальної вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт, затрачених на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2

Визнати за ОСОБА_3 в цілому право власності на будівельні матеріали та виконані роботи, затрачені на будівництво незавершеного будинковолодіння 90% готовності на момент проведення експертизи, що розташоване за адресою АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за перевищення вартості її частки у спільному майні подружжя в розмірі 132082,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 5020,83 грн. судових витрат.

Зобов'язати Територіальне управління судової адміністрації в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 132082,46 грн., внесених ОСОБА_3 на депозитний рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 07.05.2018 року