У Х В А Л А

01 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 758/7357/17-ц

провадження № 61-23981св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Шахова О. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому, посилаючись на статті 47, 116, 117 КЗпП України, просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») заборгованість із заробітної плати на час звільнення у розмірі 12 319,50 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період із 01 червня 2016 року до 31 травня 2017 року у розмірі 60 000,0 грн, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період із 01 червня 2016 року до 31 травня 2017 року (день подачі позову до суду) в сумі 1 478,34 грн та відшкодувати моральну шкоду, яку оцінила у 10 000,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі наказу від 31 травня 2016 року звільнений з посади охоронця відділу охорони та режиму служби безпеки на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

На порушення вимог статті 116 КЗпП України при звільненні відповідач не провів з ним розрахунок.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року у складі судді Супрун Г. Б. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із того, що 17 березня 2016 року у відповідача введено тимчасову адміністрацію, а з 22 квітня 2016 року - розпочато процедуру ліквідації. Тому вимоги про стягнення заробітної плати відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можуть бути задоволені лише в другу чергу. Крім того, нарахування всіх видів заборгованостей під час тимчасової адміністрації чи ліквідації в банку заборонено за умовами пункту 3 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року скасовано та ухвально нове, яким позов заоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Петрокоммерц - Україна» на користь ОСОБА_4 заборгованість із заробітної плати у розмірі 12 319,50 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку з 01 червня 2016 року до 31 травня 2017 року у розмірі 57 750,00 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ПАТ «Банк Петрокоммерц - Україна» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуальногоам права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Зокрема, заявник зазначав, що суд апеляційної інстанції порушив норми статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якою встановлена черговість задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного банку. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. Таким чином, задоволення вимог окремих кредиторів поза межами ліквідаційної процедури та поза черговості, встановленої статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не допускається.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц - Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат