Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1050/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.12.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу №473/1050/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.12.2009року між банком та ОСОБА_1., відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н.

Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк зі своєї сторони виконав свої зобов"язання за договором, надавши ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому в договорі. Відповідач, в порушення умов договору, ухиляється від виконання договірних зобовязань, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 14.09.2017року складає 15163.23грн., з яких: 2514.83грн.- тіло кредиту; 7717.72грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3732.43грн.-заборгованість за пенею, а також штрафи -500грн.(фіксована частина) та 698.25грн.(процентна складова), які відповідач в добровільному порядку сплачувати не бажає.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір.

В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі . У відповіді на відзив позивач посилається на обгрунтованість позовних вимог, так як повідомлення про зміну процентної ставки направлялися відповідачеві 01.09.2014р.та 01.04.2015р., заяв про розірвання договору не надходило, що ,на думку позивача, є підтвердженням прийнятих діючих умов договору.

Відповідач ОСОБА_1М.в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі та участі представника, надала відзив на позовну заяву, в якому посилається на неналежний розрахунок,який не містить інформацію про дату та розмір отримання грошових коштів, що унеможливлює зробити власний розрахунок, а тому , на її думку, цей розрахунок є неналежним доказом.У запереченні на відзив на позовну заяву позивач проти задоволення позову заперечувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2009р.між ОСОБА_1та ПАТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір №б/н .

Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписана ним заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг.

Відповідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Банк виконав свої зобов»язання перед позичальником, надавши їй кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.

В порушення умов договору відповідач ухиляється від виконання своїх зобов"язань стосовно щомісячного погашення кредиту, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість , яка станом на 14.09.2017року складає 15163.23грн., з яких: 2514.83грн.- тіло кредиту; 7717.72грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 3732.43грн.-заборгованість за пенею, а також штрафи -500грн.(фіксована частина) та 698.25грн.(процентна складова), про що свідчить розрахунок банку.

Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним.

Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Перевіряючи розмір нарахованої банком заборгованості за кредитом, судом встановлено, що позивач теж неналежно виконував умови кредитування.

Так, відповідно до вимог ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішення питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою ст..1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/ іпотеки тощо) якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, її розмір. При підвищенні процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за випадком зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п. 1.1.3.1.9. вказаних Умов, банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції за картрахунком.

Банком не надані докази повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки, обумовленим договором способом.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31.05.2015р. та від 14.09.2017р. банк неодноразово змінював проценти за користування кредитом, так в період з 01.09.2014р.по 31.03.2015 р. - 34.8%, а з 01.04.2015 по 14.09.2017р. - 43.20%, тоді як за умовами договору розмір процентної ставки становить 30%.

Беручи до уваги, що процентна ставка збільшилася в період з 01.04.2015р. по 14.09.2017р., суд вважає необхідним здійснити перерахунок відсотків саме за цей період, виходячи з 30% річних, що визначені умовами договору.

Враховуючи, що заборгованість по відсоткам у позичальника виникла після зміни кредитної ставки, то сумма 7717.72грн. нарахована виходячи з 43.20%, а 30% буде відповідно складати 5359.52 грн., які і підлягають стягненню з відповідачки.

Згідно розрахунку кредитної заборгованості, складеного станом на 14.09.2017 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2514.8 грн. та по відсоткам за користування кредитом в сумі 5359.52грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст.546,548-551 ЦК України, сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.611, ч. 2 ст.612, ст.ст.623-625, ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Щодо стягнення з відповідача неустойки, то суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором позивачем нараховані: - пеня в розмірі 3732.43грн., без зазначення періоду нарахування, та штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 698.25грн.(процентна складова).

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне застосування є недопустимим.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка у виді лише штрафу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір штрафів, які підлягають стягненню з відповідача, становить: 500 грн. (фіксована частина) та 698.25грн. (процентна складова). Виходячи із розміру загальної суми заборгованості процентна складова штрафу підлягає перерахунку і буде складати 393.71грн. (2514.83грн.- тіло кредиту + 5359.52грн. - проценти) х 5%= 393.71грн. )

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані зі сплатою судового збору в розмірі 1762 грн., а з урахуванням пропорційності задоволених вимог судові витрати будуть складати 578.24грн.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 08.05.1953р. народження, прож.с.Вікторівка, вул.Зарічна,80,Доманівського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299, р/р №3111 - заборгованість за кредитним договором б/н в загальному розмірі 8768.06грн.(вісім тисяч сімсот шістдесят вісім грн. 06 коп.), яка складається з: 2514.83грн.- тіло кредиту, 5359.52грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500грн. - штраф(фіксована частина); 393.71грн.-штраф(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, 08.05.1953р. народження, прож.с.Вікторівка, вул.Зарічна,80,Доманівського району Миколаївської області, ІПН НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299 , р/р №3111 - судові витрати у виді судового збору в розмірі 578.24 грн. (пятсот сімдесят вісім грн. 24коп.) .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : ОСОБА_2