Справа №: 164/55/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вони являються спадкоємцями за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті їх батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачі у встановлений законодавством шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0.1200 га, вартістю 50172 гривень, що призначена для будівництва жилого будинку та господарських будівель, знаходиться по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4

Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0.1200 га, вартістю 50172 гривень, що призначена для будівництва жилого будинку та господарських будівель, знаходиться по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представники відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи думку представника позивачів ОСОБА_1, який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивачів та представників відповідачів, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представників відповідачів - Маневицької селищної ради Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивачів, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником земельної ділянки, площею 0.1200 га, вартістю 50172 гривень, що призначена для будівництва жилого будинку та господарських будівель, знаходиться по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті позивачі у встановлений законодавством шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивачів в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 10.06.1997 року та серії НОМЕР_2 від 2.10.2001 року, архівної виписки з рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 29 від 24.02.1998 року „Про надання земельних ділянок у приватну власність під забудову жилих будинків і господарських будівель", свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 25.07.1987 року та серії НОМЕР_4 від 18.06.1991 року, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 7.08.2015 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 728/02-31 від 29.11.2016 року, довідки Маневицької селищної ради Волинської області № 1331 від 26.02.2018 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 245/1-16 від 6.03.2018 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, являючись спадкоємцями за законом на земельну ділянку, площею 0.1200 га, вартістю 50172 гривень, що призначена для будівництва жилого будинку та господарських будівель, знаходиться по АДРЕСА_1, яка згідно рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 29 від 24.02.1998 року „Про надання земельних ділянок у приватну власність під забудову жилих будинків і господарських будівель" належала ОСОБА_4, фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності відповідно за кожним окремо на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0.1200 га, вартістю 50172 (пʼятдесят тисяч сто сімдесят дві) гривень, що призначена для будівництва жилого будинку та господарських будівель, знаходиться по АДРЕСА_1, яка згідно рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради № 29 від 24 лютого 1998 року „Про надання земельних ділянок у приватну власність під забудову жилих будинків і господарських будівель" належала ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Невар