Справа №265/5437/18
Провадження №2/265/1350/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 09 серпня 1986 року зареєстрували шлюб у Міському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають двох повнолітніх синів. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та втрату почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, та примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 09 серпня 1986 року.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду також не зявився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 493941, повторно виданим Міським відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 13 червня 2018 року, актовий запис № 2583.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносини припинені, та примирення сторони вважають неможливим.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що від позивача ОСОБА_1 до суду не надходило клопотань щодо зміни прізвища, відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу суд залишає прізвище ОСОБА_3 без змін.

Зокрема, у позовній заяві позивач не просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кузьменко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 09 серпня 1986 року Міським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 2583 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Макуха».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя _________________________ Гноєвой С.С.