Справа № 136/148/18
Провадження № 22-ц/772/1002/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Стадник С. І.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 рокуСправа № 136/148/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача: Берегового О. Ю.,

суддів: Міхасішина І.В., Зайцева А.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., представника відповідача ТОВ "Іллінецьке" - Гончара О.І., представника позивача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке" та ОСОБА_4 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року постановлену в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Стадника С.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Іллінецьке", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання правочину недійсним.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про проведення судово-почеркознавчої експертизи та про витребування доказів.

В ході розгляду справи відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі за заявою ОСОБА_4

19 березня 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Іллінецьке" використовувати належну їй на праві особистої приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8815 га (кадастровий номер НОМЕР_1), а саме в будь-який спосіб її обробляти, сіяти сільськогосподарські культури, вирощувати врожай, вчиняти будь-які інші дії направлені на користування земельною ділянкою.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ "Іллінецьке" Гончарука О.І. про зупинення провадження у справі. Також відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про забезпечення позову.

Призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1. Чи виконаний підпис в графі "Орендодавець" Договору оренди землі від 26 грудня 2017 року щодо оренди земельної ділянки площею 4,8815 га (кадастровий номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 чи іншою особою?

Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи № 136/148/18.

Витрати пов'язані з проведенням експертизи покладено на позивача.

Витребувано у Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області (кримінальне провадження №000014) оригінал примірника договору оренди землі від 26 грудня 2017 року, щодо оренди земельної ділянки площею 4,8815 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Роз'яснено сторонам положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Відмовлено в задоволенні клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Іллінецького державного аграрного коледжу, а також витребування в ТОВ "Іллінецьке" оригінал примірника Договору оренди землі від 26.12.2017 року щодо оренди земельної ділянки площею 4,8815 га (кадастровий номер НОМЕР_1).

Ухвала місцевого суду в частині призначення експертизи мотивована тим, що для вирішення справи слід з'ясувати чи підписувала ОСОБА_4 спірний договір оренди, при цьому вирішення даного питання потребує спеціальних знань у сфері іншій ніж право. В частині відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову мотивована тим, що обраний представником позивача захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими вимогами.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду в частині призначення судово-почеркознавчої експертизи, товариство з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило оскаржувану ухвалу в цій частині скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом порушено принцип рівності сторін, оскільки суд сприяв у вирішенні клопотань позивача та відмовив у задоволенню клопотань відповідача. Крім цього, ним не було взято до уваги, що в рамках кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про підробку її підпису у спірному договорі оренди відібрано її зразки підпису, та, можливо, призначено почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено те ж питання.

Натомість, не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду в частині відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржувану ухвалу в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року оскаржується лише в частинах призначення експертизи та відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову, а тому, у відповідності до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції в інших частинах не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з'ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з'ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Як зазначає Пленум ВС України у постанові N 5 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово- експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з приводу дійсності договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2017 року укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ "Іллінецьке", при цьому позивач в обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_4 його не підписувала.

За таких обставин, беручи до уваги те, що позивачем не визнається факт укладення оспорюваного правочину (договору оренди), апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо необхідності вирішення питання чи виконаний підпис в графі "Орендодавець" договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2017 року площею 4,8815 га, кадастровий номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 чи іншою особою, при цьому, оскільки його вирішення потребує спеціальних знань у сфері іншій ніж право, необхідності призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Апеляційна скарга ТОВ "Іллінецьке" не містить посилань на докази, які спростовують такий висновок. Не містять таких доказів і матеріали справи.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що заявник ОСОБА_5 не наділена повноваженнями представляти інтереси ОСОБА_4, та, відповідно, подавати клопотання у справі, оскільки з її слів відповідної довіреності вона не підписувала, на увагу не заслуговують, оскільки не підтверджені відповідними доказами. При цьому, в матеріалах справи міститься довіреність видана від імені ОСОБА_4 ОСОБА_5 на представлення її інтересів в тому числі і в судах, від 10 січня 2018 року, посвідчена Іллінецькою сільською радою Іллінецького району Вінницької області (а.с. 10).

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Іллінецьке" щодо відсутності підстав для призначення почеркознавчої експертизи в рамках даної цивільної справи, оскільки в рамках кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про підробку її підпису у спірному договорі оренди відібрано її зразки підпису, та, можливо, призначено почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено те ж питання також не спростовують вірний висновок місцевого суду, оскільки такі посилання не підтверджені відповідними доказами. Крім того, питання поставлені на вирішення експерту є предметом доказування у даній справі.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає зі сторони місцевого суду обмежень чи перешкод учасникам справи для реалізації своїх процесуальних прав.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ "Іллінецьке", як такі, що не мають правового підґрунтя, наведених висновків суду теж не спростовують і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Разом з тим, що стосується апеляційної скарги ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов дозволяється забезпечувати забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до ТОВ "Іллінецьке" про визнання правочину недійсним. Необхідність забезпечення позову обґрунтовувала тим, що не бажає мати жодних орендних відносин з відповідачем.

Однак, враховуючи, що земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8815 га (кадастровий номер НОМЕР_1) не є предметом даного спору, а предметом даного спору є дійсність договору оренди зазначеної земельної ділянки, тобто позивач звернувся з вимогами немайнового характеру, заявником не доведено, яким чином її обробіток відповідачем може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про визнання правочину недійсним.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що обраний представником позивача захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Доводи апеляційної скарги такий висновок не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Іллінецьке» та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді :