У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 142/1200/17

Провадження № 2-к/142/1/18

02 травня 2018 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

головуючий суддя Гринишина А.А.,

за участі

секретаря Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Піщанка клопотання інспекції Міністерства по податках і зборах Республіки Білорусь по м. Мінську, яке надійшло через Головне територіальне управління юстиції у Вінницькій області, про надання дозволу на виконання на території України рішення економічного суду міста Мінська в частині стягнення держмита з ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшло клопотання інспекції Міністерства по податках і зборах Республіки Білорусь по м. Мінську про надання дозволу на виконання на території України рішення Економічного суду міста Мінська в частині стягнення держмита з ОСОБА_1.

У судове засідання представник особи, яка подала клопотання, не з'явився, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання.

Також в судове засідання не зявився боржник ОСОБА_1, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційній сторінці Піщанського районного суду Вінницької області на веб порталі "Судова влада України", та з його опублікуванням вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Будь - яких заяв, клопотань та заперечень від відповідача не надходило.

Неявка зазначених осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду по суті питання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України, що відповідає положенням ч. 5 ст. 467 ЦПК України.

Дослідивши матеріали предявленого клопотання, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням економічного суду міста Мінська від 04.08.2017 року по справі № 265-1/2016 з ОСОБА_2 (Україна, Вінницька область, Піщанський район, смт. Рудниця, вул. Толстого, буд. 21, паспорт АВ523720, виданий 07.06.2011 року Піщанським РВ УМВС України в Вінницькій області) стягнуто в дохід бюджету Республіки Білорусь державне мито в розмірі 7 899 (сім тисяч вісімсот девяносто девять) білоруських рублів 96 копійок за розгляд справи.

Дане рішення не оскаржене, набрало законної сили 28.08.2017 року та підлягає виконанню.

Згідно із ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Між Республікою Білорусь і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Тобто згідно п. «а» ст. 51 вищезазначеної Конвенції Україна взяла на себе обов'язок визнавати і виконувати рішення установ юстиції інших учасників Конвенції із сімейних та цивільних справ.

Частиною 2 ст. 465 ЦПК України визначено, що якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Подане клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено. Строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Будь-яких інших обставин, які б перешкоджали в задоволенні клопотання судом не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 02.05.2018 року офіційний курс гривні щодо білоруських рублів становить 130,3655 гривень за 10 білоруських рублів, тобто 13,03655 гривень за 1 білоруський рубль.

Із урахуванням наведеного, з ОСОБА_1 відповідно до рішення Економічного суду міста Мінська від 04.08.2017 року підлягає стягненню 9 899,97 рублів (білоруських), що в національній валюті гривні за офіційним курсом Національного банку України на день постановлення цієї ухвали складає: 9 899,97 рублів (білоруських) х 13,03655 гривень = 129 061,45 гривень.

Згідно ст. 17 Конвенції у відносинах один з одним при виконання цієї Конвенції установи юстиції договірних сторін користуються державними мовами договірних сторін або російською мовою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 462 - 470 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду міста Мінська від 04.08.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2, (Україна, Вінницька область, Піщанський район, смт. Рудниця, вул. Толстого, буд. 21, паспорт АВ523720, виданий 07.06.2011 року Піщанським РВ УМВС України в Вінницькій області), в дохід держави Республіки Білорусь державного мита в сумі 9 899,97 рублів (білоруських), що станом на день постановлення ухвали за курсом Національного Банку України становить 129 061,45 гривень.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Головуючий суддя: А.Гринишина