Справа № 479/371/ 18 Головуюча першої інстанції: Репушевська О.В.
Провадження №22Ц-812/268/18 Доповідач апеляційної інстанції: Галущенко О.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2018 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Андрієнко Л.Д.

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за

апеляційною скаргою

акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» ( далі - АТ КБ «Приватбанк»), на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 р., ухваленого суддею Репушевською О.В. об 11 год. 25 хв. у приміщенні цього суду за

позовом

публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (21.05.2018 р. змінено тип товариства на приватне, далі - АТ КБ «Приватбанк», або Банк, ) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

02.05.2018 р. АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 06.06.2013 р. з ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого він отримав 300 грн. кредиту, шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (картковий рахунок).

Згідно з договором він повинен був сплачувати проценти за користування кредитним лімітом у розмірі 30% річних (2,5% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п.п.1.1.2.5.; 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів банку ( далі - Умови, Тарифи та Правила ) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

В разі порушення строків платежів по кожному із зобов'язань більше ніж 30 днів підлягає сплаті позичальником штраф у розмірі 500 грн. та додатково 5% від суми позову.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов банку надане право зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов.

Внаслідок невиконання позичальником цих зобов'язань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 28.02. 2018 р., складає 46145 грн. 61 коп.

Посилаючись на порушення позичальником кредитної угоди, позивач просив про стягнення боргу.

Рішенням Кривозерського районного суду Миколаївської області від 11.09. 2018 р. ухвалено про відмову у задоволенні позову у зв'язку з попуском позовної давності.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі з посиланням на необгрунтованість висновків суду щодо пропуску строку позовної давності .

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, з врахуванням застережень визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову Банку суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

При цьому суд вважав, що його перебіг починається з наступного місяця за місяцем, в якому внесено останній платіж на погашення кредитного боргу.

Але з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись виходячи з таких обставин справи та вимог закону.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що підписана позичальником Заява з Умовами та правилами надання банківських послуг Правила користування платіжною карткою та тарифи банку розміщені на Банківському сайті складають кредитний договір за умовами якого позичальнику встановлено кредитний ліміт на видану платіжну картку. Цим договором встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, який визначається строком дії кредитної картки. Відповідно до цих умов перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

З наданої позивачем довідки видно, що строк дії кредитної картки, виданої ОСОБА_3 закінчується 31.03.2016 р., а тому саме з наступного дня за цією датою починається перебіг строку позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі.

З позовом про повернення кредиту позивач звернувся у травні 2018 р., тобто загального строку позовної давності не пропустив.

Згідно з правовими висновками постанови Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Відповідно до умов договору цей строк співпадає з закінченням строку дії платіжної картки.

Таким чином позивач має право на нарахування процентів до 31.03.2016 року.

Що стосується неустойки, то права на неї позивач не має, оскільки пропустив строк спеціальної позовної давності тривалістю один рік, який закінчився у березні 2017 року.

Оскільки суд наведених вимог закону та дійсних обставин справи належним чином не врахував, не дотримавшись зазначених правових висновків ВС, то рішення не може залишатися в силі. Воно підлягає скасуванню, відповідно до приписів ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з визначенням розміру кредитної заборгованості відповідно до такого розрахунку.

До закінчення строку кредитування період прострочення складає 334 дня.

Несплачене тіло кредиту дорівнює 289 грн.04 коп.

Розрахунок здійснюється за базовою відсотковою ставкою у розмірі - 30 %, оскільки позивачем не надано доказів дотримання процедури повідомлення позичальника про підвищення відсоткової ставки у відповідності до Пункту 1.1.3.2.3 Умов банку щодо його права на зміну відсоткової ставки в односторонньому порядку за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов.

Наведені умови договору передбачають механізм та умови попереднього повідомлення позичальника про зміну процентної ставки, дотримання яких є необхідною умовою, як легалізації нової процентної ставки так і правомірності нарахування збільшеного розміру відсотків.

Саме такого змісту висновки містяться у постановах Верховного Суду України №-82цс16 від 30.11.2016 р. та №347/1910/15 ц від 11.10.2017 р.

289,04 Х 30% =86,712:360 днів=0, 24 грн. в день.

0,24 х 334= 80 грн.16 коп.

289,04+80,16 грн.= 369 гр. 20 коп.

Інші доводи апеляційної скарги щодо стягнення заборгованості у розмірі, визначеному розрахунком Банку, не можуть бути враховані, оскільки суперечать дійсним обставинам справи та вимогам закону щодо права банку на отримання плати за користування кредитом лише в межах визначеного умовами договору строку кредитування.

Згідно з приписами ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню позивачу його витрати на судовий збір у обох судових інстанціях у розмірі 35 грн. 24 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів:

постановила

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»- задовольнити частково.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 р.- скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (21.05.2018 р. змінено тип товариства на приватне, далі - акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 369 грн. 20 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором та 35 грн. 24 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Датою ухвалення постанови, яка прийнята за відсутності учасників справи є дата складення її повного тексту (ч.5 ст.268 ЦПК України)

Повний текст постанови складений 15 листопада 2018 року.