Справа № 569/6476/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Індустріалбанк» про захист прав споживача та припинення зобов'язань за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до ПАТ "Акціонерний банк "Індустріалбанк" про захист прав споживача, про припинення зобов'язань за кредитним договором, визнання припиненою іпотеки квартири за адресою АДРЕСА_1 згідно з договором іпотеки від 16.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І. В обґрунтування позову вказує, що 16 липня 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем - АКБ "Індустріалбанк", укладено кредитний договір № KRI/0800/392/07, відповідно до якого банк зобов'язався надати у користування позичальникові кредитні кошти в розмірі 50 000,00 доларів США для придбання нерухомості (п.1.1. Договору). Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що остаточне погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно відбутися не пізніше 15.07.2037 р., а п.7.1. Договору передбачене право позичальника достроково погасити кредит. Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору передбачено, що моментом повного виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором вважається день повного зарахування на відповідні рахунки Банку: суми кредиту, комісій, відсотків за користування кредитом та можливої неустойки, визначеної цим Договором, якщо інше не випливає з умов цього Договору. Кредитним договором на позичальника покладено обов'язок повернути кредит шляхом щомісячного погашення суми не менш ніж 139 доларів США, сплачувати нараховані відсотки, а також інші фінансові зобов'язання відповідно до Графіку платежів, що зазначений в додатку №1 до договору (п.5.3. Договору). В додатку № 1 до кредитного договору (Графік платежів та визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки) визначено загальну сукупну вартість кредиту (абсолютне подорожчання кредиту) - 483 008,63 гривень, суми платежу за розрахунковий період, що включає тіло кредиту та проценти за користування кредитом, в графіку визначені в національній валюті - гривні, так само як і інші сукупні витрати за кредитом. У додатку № 2 до кредитного договору в п. 3 також визначено сукупну вартість кредиту у гривнях а саме: 483008,00 гривень. Вважає, що, оскільки відповідно до п. 3.3 постанови НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, то незважаючи на валюту видачі кредиту, погашення кредиту відповідно до умов договору та графіку платежів, який є невід'ємною частиною самого кредитного договору (п.10.2, п.10.7 кредитного договору) та враховуючи положення п.3.3. Постанови №168, ч.8 ст.18 Закону, ст.ст. 6, 627 ЦК, повинно здійснюватися в національній валюті.

Частиною 8 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів " зазначено, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

В договорі купівлі-продажу від 16.07.2007 р. зазначено про те, що 252000 гривень покупець (ОСОБА_3.) зобов'язується сплатити продавцю (ОСОБА_6.) до вісімнадцятої години шістнадцятого липня дві тисячі сьомого року після отримання кредиту у АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК". Тобто, вищезазначений договір купівлі-продажу доводить, що ще перед укладанням кредитного договору у ОСОБА_3 був намір використати кредит в гривнях, а оскільки у додатку №1 до кредитного договору, тобто у графіку платежів по кредитному договору, зазначена валюта платежу - гривня, то прийнятним для ОСОБА_3 був саме варіант запропонований банком у додатку №1 до Кредитного договору, сплачуючи за кредит і відсотки за ним у гривнях. Відповідно до проведеного перерахунку заборгованості, враховуючи п.3.3 кредитного договору, ч.8 ст. 11 Закону, ст.ст. 526, 598,599 ЦК України, вважає, що ОСОБА_3 в повній мірі виконав своє зобов'язання перед банком за кредитним договором в тому числі по поверненню отриманого кредиту та сплати відсотків.

30.06.2015 року ОСОБА_3 письмово звернувся до кредитора з вимогою видати довідку про припинення зобов'язань за кредитним договором та повернути надлишково сплачені кошти, однак банк відмовив у наданні такої довідки, чим порушив право позивача як споживача кредитної послуги на дострокове погашення кредиту, передбаченого ч. 8 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів".

Позовну вимогу щодо припинення іпотеки, позивачем обгрунтовано наступним. Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі:… припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Вважає, що основне зобов'язання за кредитним договором було виконане 15.07.2014 року, а отже й іпотека нерухомого майна, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 - є припиненою. Посилається, що аналогічна позиція, щодо припинення іпотеки у разі виконання основного зобов'язання зазначена в постанові Верховного Суду України за № справи 6-243цс14 від 04.02.2015 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просить суд позов задоволити.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила.

В поданих до суду письмових запереченнях (т.1 а.с. 36-44) представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає,що факт надання кредиту ОСОБА_3 підтверджується меморіальним ордером № TR. 8519.1.95 від 16.07.2007 року, відповідно до якого з позичкового рахунку банку на поточний рахунок позичальника були перераховані грошові кошти в сумі 50000 доларів США згідно заяви ОСОБА_3 Посилається також на п.3.1. кредитного договору, в якому зазначено, що погашення кредиту та сплата нарахованих відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у валюті кредиту без перерахунку розміру платежів в залежності від співвідношення курсів валют із використанням поточного рахунку позичальника, відкритого в структурному підрозділі банку, в якому обліковується кредит у сумі не менш ніж сума, яка підлягає погашенню/сплаті у строк/термін згідно умов цього Договору та графіку платежів, що зазначений у Додатку1 до цього Договору. Також вказує, що при укладенні кредитного договору банк ознайомив позичальника з усіма умовами наявних форм кредитування фізичних осіб, про що свідчить повідомлення від 16.07.2007 року. Зідно п.5.3. кредитного Договору та Графіку платежів (Додатку №1 до кредитного договору), позивач повинен сплачувати кредит щомісячно у сумі не менше ніж 139 доларів США не пізніше 25 числа кожного місяця. Згідно постанови правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, абсолютне значення подорожчання кредиту зазначається саме в гривні. Оскільки кредитний договір є довгостроковим, тому банк не може спланувати валютні ризики, пов'язані з можливим ростом курсу іноземної валюти, що і відбулося в 2009-2015 роках, а також не має права впливати на тарифи страхових компаній та нотаріусів , а лише повідомляє позичальника про орієнтовну сукупну вартість кредиту та орієнтовну суму на користь третіх осіб на момент підписання кредитного договору.

Стосовно позовної вимоги про припинення іпотеки відповідач зазначив, що відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку іпотечного договору. Відповідач протягом дії кредитного договору порушував графік погашення кредиту, на підставі чого банк звернувся до Рівненського міського суду із позовною заявою про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у сумі 31 295, 17 доларів США та 4 748,11 гривень.

17.10.2016 року позивачем долучені до матеріалів справи копії платіжних документів, що підтверджують сплачені позивачем кошти за кредитним договором №КRI/0800392/07 від 16.07.2007р.-на 68 арк.(т.1 а.с.97-165).

17.11.2016 року позивачем подано до суду заяву про зміну підстав позову (т.1 а.с. 178-180), в якій ОСОБА_3 доповнено позов наступною підставою: перед підписанням кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р. ОСОБА_3 також отримав інформацію, яка доводить те, що сплачувати платежі за кредитним договором він має у валюті - гривні, що підтверджується наданим відповідачем повідомленням №1 від 16 липня 2007 р. АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» позичальнику про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що є невід'ємною частиною кредитного договору №КRI/0800392/07 від 16.07.2007р., яке містить такі відомості як «сума кредиту, грн.екв. - 252500» та «розрахунок сукупної орієнтованої вартості кредиту», який включає в себе такі платежі як «проценти - 455762,50», «одноразова комісія за користування кредитом - 3787,50», «страхування - 49767,75», «нотаріальне оформлення - 700», та колонку «всього - 510017,75». Позивач зазначив, що у всіх вищезазначених колонках стоїть грошовий вираз у валюті - гривня. Таким чином, і попередження про умови кредитування перед підписанням кредитного договору також було здійснено банком в гривні. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

17.11.2016 року представником позивача подана заява про проведення у справі № 569/6476/16-ц судово-економічної експертизи.

Ухвалою суду від 27.12.2016 року у справі призначено судово-економічну експертизу на вирішення якої поставлені питання:

1.Яку суму коштів у національній валюті та еквіваленті виконаних платежів у інших валютах фактично сплачено Позичальником на виконання умов кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16/07/2007 року, станом на 23.05.2016 року?

2. Який залишок заборгованості по графіку при розрахунку у національній валюті та чи виконані позичальником зобов'язання, виходячи з базових умов та платежів передбачених у колонці 2 додатку № 1 до кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007 року, станом на 23.05.2016 року?

08.12.2016 року відповідачем подані до матеріалів справи додаткові письмові пояснення щодо графіку погашення за кредитним договором №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007 року детальні розрахунки заборгованості позичальника ОСОБА_3 (т.1 а.с.186-264).

25.04.2017 року до суду надійшов висновок судового експерта Віхляєва О.К. за результатами проведення судово-економічної експертизи від 21.04.2017 року № 112/04/2017, в якому вказані наступні висновки.

1. В межах наявних матеріалів, на виконання умов кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р. станом на 23.05.2016р., позичальником сплачено кошти, у національній валюті та еквіваленті виконаних платежів у інших валютах, у сумі 487899,10 грн. (Додаток 1 експертизи), (Додаток 1 експертизи).

2. Залишок заборгованості, при розрахунку у національній валюті, станом на 23.05.2016р., передбачено по графіку в розмірі 178 853,58 грн. (кол.5 Додатку 2 експертизи).

Виходячи з базових умов платежів передбачених у колонці 2 додатку № 1 до кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р., станом на 23.05.2016р. зобов'язання позичальника за договором виконані (Додаток 2 експертизи).

29.06.2017 року судом отримано заяву від ОСОБА_4 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні судді Рівненського міського суду Тимощука О.Я. перебуває цивільна справа №569/4140/16-ц за позовом ПАТ «АБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №KRI/0800/392/07. Розгляд даної справи та справи, яка знаходиться в провадженні судді Тимощука О.Я., є пов'язаними, а тому рішення у справі може вплинути на її права та обов'язки.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року задоволено заяву ОСОБА_4 та залучено її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 19.07. 2018 року визнано обов'язкову явку представника відповідача.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, 16 липня 2007 року між позивачем ОСОБА_3 та право попередником відповідача - АКБ "Індустріалбанк" укладено кредитний договір № KRI/0800/392/07( фізичних осіб на придбання нерухомості на споживчі цілі під застоаву нерухомості), відповідно до якого банк зобов'язався надати у користування позичальникові кредитні кошти в розмірі 50 000,00 доларів США для придбання нерухомості (п.1.1. Договору). Пунктом 1.1 кредитного договору зазначено цільове використання кредиту: на придбання нерухомості, а саме чотирикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п.5.3. вищевказаного кредитного договору, на позичальника покладено обов'язок повернути кредит шляхом щомісячного погашення суми не менш ніж 139 доларів США, сплачувати нараховані відсотки, а також інші фінансові зобов'язання відповідно до Графіку платежів, що зазначений в додатку №1 до договору .

Відповідно до підписаного сторонами Графіку платежів та визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки- Додатку №1 до кредитного договору № KRI/0800/392/07 (далі - Графік платежів), який є невід`ємною частиною кредитного договору, зазначені наступні колонки: 1 - дата платежу та дні 2 - сума платежу за розрахунковий період, грн; 3 - погашення основної суми кредиту; 4 - проценти за користування кредитом; 5 - у тому числі платежі за надані супутні послуги на користь банку: 5.1. - щомісячна комісія за користування кредитом, грн. 5.2.- розрахунково-касове обслуговування, грн. 5.3.- одноразова комісія за користування кредитом, грн.; 6 - у тому числі платежі за надані супутні послуги на користь третіх осіб, пов`язані із: 6.1. - страхуванням застави, грн. 6.2. - страхуванням життя, грн. 6.3. - титульним страхуванням, грн. 6.4. - послугами нотаріусів, грн. 6.5. - іншими послугами ( біржові збори, послуги реєстраторів тощо), грн.; 7 - реальна процентна ставка,%; 8 - абсолютне значення подорожчання кредиту, грн.. За змістом Графіку випливає, що сторони кредитного договору погодили сплату вище перелічених платежів позичальника за спірним кредитним договором у національній валюті - гривня, зокрема Абсолютне значення подорожчання кредиту та Сукупна вартість спірного кредиту визначені у гривні. Судом досліджено колонку №2 Графіку платежів, відповідно до якого щомісячні платежі позичальника за кредитним договором на строк до 25.07.2034 року розраховані та визначені в гривні- кожна сума кожного щомісячного платежу. Відповідачем не спростовано вищевказаних обставин, не доведено також, що даний Графік платежів сторонами змінювався протягом дії кредитного договору.

В додатку № 1 до кредитного договору визначено загальну сукупну вартість кредиту (абсолютне подорожчання кредиту) - 483 008,63 гривень, суми платежу за розрахунковий період, що включає тіло кредиту та проценти за користування кредитом, в графіку визначені в національній валюті - гривні, так само як і інші сукупні витрати за кредитом. У додатку № 2 до кредитного договору в п. 3 також визначено сукупну вартість кредиту у гривнях а саме: 483008,00 гривень.

Судом встановлено, що позивач сплачував кредитну заборгованість, та виплачено кредитору всю суму заборгованості згідно колонки №2 Графіку платежів, тобто виконано п.5.3. кредитного договору № KRI/0800/392/07 від 16.07.2007 року.

Щодо доказів отримання кредиту позивачем, наданих відповідачем, суд зазначає, що меморіальний ордер № TR. 8519.1.95 від 16.07.2007 року (а.с.86 том 1) не відповідає меморіальному ордеру № TR. 8519.1.95 від 16.07.2007 року ( а.с.176 том1), а, отже, не може вважатися належним, допустимим та достовірним доказом по справі, оскільки один й той самий документ, що міститься на різних аркушах справи, містить різні реквізити.

Відповідно до Постанови НБУ від 21 січня 2004 року № 22 «Про затвердження інструкції про безготівкові розрахунки в Україні» (що діяла на момент укладення договору) меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та нормативно-правових актів Національного банку.

Відповідно до п.2.14 цієї Інструкції Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Таким чином, меморіальний ордер №TR.8519.1.95 від 16 липня 2007 року(а.с.86 том 1)є неналежним доказом, оскільки не містить усіх необхідних атрибутів, а саме: підпису працівника банку та штампу банку у якому мали видаватися кредитні кошти.

При цьому суд ставиться критично до тверджень та розрахунків відповідача, що сплата кредитних коштів мала відбуватися в доларах США, оскільки Графіком платежів чітко визначені суми грошових коштів, належних до сплати з позивача на користь відповідача щомісячно протягом дії всього кредитного договору, і визначеними вони є в національній валюті України-гривні.

Судом враховано в якості доказу висновок судово-економічної експертизи від 21.04.2017 року № 112/04/2017, в якому зазначено, що виходячи з базових умов платежів передбачених у колонці 2 додатку № 1 до кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р., станом на 23.05.2016р. зобов'язання позичальника за договором виконані. Такий доказ відповідає вимогам статті 76, 110 ЦПК України.

Відповідачем вищевказаний висновок експертизи не спростований. Не надано суду також відповідачем і іншого експертного висновку на підтвердження його заперечень проти позову.

Відповідно до роз'яснення Національного Банку України від 27.11.2017 року №20-0009/80291, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг та інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані із отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором. Дане роз'яснення в контексті кредитного договору №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р. додатково підтверджує, що, оскільки сукупна вартість у ньому визначена в гривні, то і валюта платежу за ним теж є гривня.

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що зобов'язання позичальника ОСОБА_3 перед кредитором за кредитним договором №КRI/0800/392/07 від 16.07.2007р. є повністю виконаними згідно умов даного кредитного договору.

При цьому суд враховує також наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, сторони можуть врегулювати свої відносини, які не врегульовані актами цивільного законодавства. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2. ст. 509 та ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають в т.ч. із договорів та інших правочинів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 8 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у т.ч. шляхом збільшення суми періодичних виплат. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стосовно позовної вимоги про припинення іпотеки квартири АДРЕСА_1, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється в тому числі у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки судом встановлено, що зобов'язання позивача за кредитним договором припинились в зв'язку із його належним виконанням, то відповідно, припинилось і іпотечне зобов'язання.

Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання. Таким чином з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Відповідно до частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України, з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, припиняється іпотека. За положеннями частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України, припинення поруки та права іпотеки у разі належного виконання основного зобов'язання, презюмується.

За вищевикладених обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. 42 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання:АДРЕСА_1, РНОКПП 0), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Індустріалбанк» (місцезнаходження: м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, 39Д, ) про захист прав споживача та припинення зобов'язань за кредитним договором, задоволити повністю.

.Визнати зобов»язання за кредитним договором №KRI/0800/392/17 від 16 липня 2007 року укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» припиненими.

Визнати припиненою іпотеку квартири АДРЕСА_1, згідно з договором іпотеки від 16 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Юган Г.І. за реєстраційним номером №2201, укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком «Індустріалбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» у зв»язку з припиненням основного зобов»язання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. 42 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.