Справа № 404/2306/16-ц
Номер провадження 6/404/342/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участю секретаря Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон стосовно боржника ОСОБА_2.

В обґрунтування подання вказала, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55573275 з примусового виконання виконавчого листа № 404/2306/16-ц виданого 11.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, рахунок № в АТ «Ощадбанк», код банку 300465, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) заборгованість за договором кредитної лінії №3 від 12.04.2011, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством «Креатив», яка станом на 08.06.2016 становить 182376855,71 доларів СІЛА, 12788343,65 євро та 117167462,43 гривні, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 157813051 долари США та 10960903,46 євро; прострочена заборгованість за процентами 24555240,65 доларів США та 1827440,19 євро; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу 4191547,13 гривень; сума пені за несвоєчасну сплату процентів 102913835,41 гривень; сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного борг;/ 349295,60 гривень; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 9677292,73 гривень; прострочена заборгованість за комісією за резервування 8 564,06 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату комісії за резервування 32866,02 гривень; сума 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за резервування 2625,54 гривень.

Самостійно, боржником рішення суду не виконано, будь-яких документів, від боржника, стосовно виконання рішення, не надходило.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 до суду не зявився, повідомлений належним чином, в поданні зазначив про те, щоб подання розглянули за його відсутності, вимоги подання підтримав.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (книгадруга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (глава 21 книгидругої ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК Україниособисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Зміст і форма подання державного виконавця (начальника ВДВС) нормативно врегульовані в Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка набрала чинності 17.04.2012 року, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5. Зокрема в розділі ХІІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», що подання має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), державним виконавцем 18.01.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(а.с.15-16).

18.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника(а.с.18).

В ході проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження № 55573275, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (копія додасться) за пошуковим запитом про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження встановлені щодо фактичної особи ОСОБА_2 ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) встановлено, що за вищезазначеним боржником на праві приватної власності не зареєстровано об'єктів нерухомості.

Згідно відповідей державної фіскальної служби України відкриті рахунки у банківських установах наявні та державним виконавцем 15.08.2018 накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника відкритих у банківських установах.

З метою виявлення майна, рахунків та джерел доходу боржника державним виконавцем направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС України в Кіровоградській області, ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В ході проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження № 55573275, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (копія додасться) за пошуковим запитом про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження встановлені щодо фактичної особи ОСОБА_2 ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1) встановлено, що за вищезазначеним боржником на праві приватної власності не зареєстровано об'єктів нерухомості.

Згідно відповідей державної фіскальної служби України відкриті рахунки у банківських установах наявні та державним виконавцем 15.08.2018 накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника відкритих у банківських установах.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Між тим, застосування визначених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Особа, що має невиконані зобов'язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судових рішень в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Окрім того, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що державний виконавець не надав до суду належних та переконливих доказів на підтвердження факту умисного, свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань за рішенням суду. Також державним виконавцем не доведено, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника без вилучення паспорта громадянина ОСОБА_3 для виїзду за кордон громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифлкащйний номер НОМЕР_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 404/2306/16-ц виданого 11.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 ЦПК України.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко