ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 385/1114/18

провадження № 22-ц/4809/344/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області (суддя Панасюк І.В.) від 27 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2018 року і до досягнення нею двадцяти трьох років. Також вона просила стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати, пов'язані зі вступом до вищого навчального закладу у розмірі 410 грн.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач є її батьком. Вона навчається в Одеському медичному університеті, потребує матеріальної допомоги, необхідної для придбання спеціального одягу, оплату проживання у гуртожитку та інше, але відповідач не надає їй необхідної допомоги у зв'язку з продовженням навчання просила стягнути з батька аліменти на своє утримання. Відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти. Її матір не працює, на утриманні має ще неповнолітню дитину. Окрім цього, позивач вказує, що у зв'язку з вступом до навчального закладу здійснила поїздку з м. Гайворона до м. Одеси і у зворотному напрямку та понесла додаткові витрати у розмірі 410 грн., які також просить стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2018 року позов задоволено частково. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/7 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 вересня 2018 року до 13 червня 2023 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Суд стягнув з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач потребує матеріального утримання у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач зобов'язаний утримувати позивача - свою доньку і має таку можливість.

Однак, врахувавши дохід відповідача, наявність у нього аліментного зобов'язання щодо утримання неповнолітнього сина, витрат на власне навчання у вищому навчальному закладі, суд стягнув аліменти на утримання позивача у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

При цьому, суд відмовив у задоволенні вимоги про стягнення аліментів в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, оскільки це правило стосується лише дітей.

Також суд відмовив у задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат, пов'язаних зі вступом позивача до вищого навчального закладу, у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 аліментів в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач посилається на неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що її сім'я малозабезпечена, соціальної допомоги не вистачає, а її мати не може забезпечити їй належний рівень життя. У зв'язку з навчанням на денній формі, вона позбавлена можливості працевлаштуватися, в той же час має сплачувати за проживання в гуртожитку, придбати спеціальний медичний одяг, підручники, нести інші витрати, пов'язані з навчанням та проживанням у іншому місті. Стверджує, що суд дав необ'єктивну оцінку майновому стану відповідача, який має належний дохід від роботи на посаді старшого інспектора поліції. Щодо обставини навчання відповідача, зауважила, що батько навчається заочно на бюджетній основі, до того ж уже має вищу освіту.

Крім того, вважає незаконним рішення в частині відмови у стягненні аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ставлення відповідача до апеляційної карги

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а вимоги позивача щодо розміру аліментів такими, що суперечать положенням ст. ст. 182, 199, 200 СК України. Стверджує, що окрім аліментних платежів добровільно надавав допомогу доньці і буде надавати далі, але в межах своїх матеріальних можливостей. Необхідність навчання у ВУЗі пояснює можливістю належного працевлаштування після відставки з поліції.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Відповідач ОСОБА_5 є батьком позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18 липня 2000 року Голованівським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області серія НОМЕР_1 (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_4 на даний час повнолітня, навчається на першому курсі денної форми навчання в Одеському національному медичному університеті. Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 1544/41 від 5 вересня 2018 року, виданою Одеським національним медичним університетом (а.с. 44).

Позивач проживала разом з матір'ю та неповнолітнім братом (а.с. 11), власного рухомого та нерухомого майна не має.

Відповідач працює старшим інспектором-черговим в Гайворонському відділі Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області і щомісяця отримує заробітну плату в сумі 8324,66 грн. без вирахувань (а.с. 34).

За рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2018 року із заробітної плати відповідача відраховуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, 2004 року народження, в розмірі ? частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 32 - 33).

Відповідач навчається заочно в Уманському державному педагогічному університеті ім. П.Тичини в магістратурі (а.с. 31).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у цій справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на січень 2018 року: 1762?100 = 176200 грн.), предметом спору є аліментні зобов'язання, що не належить до категорії спорів, які відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене справа переглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги (в межах оскарження), колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, визначаючи розмір аліментів суд виходив з наданих сторонами доказів, на підставі яких врахував матеріальне становище відповідача, джерелом доходів якого є заробітна плата, наявність у нього іншого аліментного зобов'язання в розмірі ? частки від заробітку на утримання неповнолітнього сина (брата позивача), витрат на особисті потреби, у тому числі пов'язані з навчанням.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що позивач навчається в університеті на бюджетній основі і має право на стипендію, тобто додатковий дохід.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, виходячи із законодавчо закріпленого обов'язку обох батьків утримувати повнолітніх сина або дочку, які навчаються і потребують у зв'язку з цим допомоги, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання позивача - 1/7 частки від заробітку відповідача, з яким у відзиві на апеляційну скаргу погодився і сам відповідач, є справедливим.

З огляду на те, що стягнення аліментів обумовлене фактом початку процесу навчання, суд правильно стягнув аліменти починаючи з 1 вересня 2018 року, тобто з початку навчального року (а.с. 44).

Аргументи позивача про неврахування судом вартості життя, необ'єктивної оцінки майнового стану відповідача, відсутності потреби у відповідача навчатися, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо розміру аліментів.

Правильно суд відмовив у встановленні мінімальної межі стягуваних аліментів, про встановлення якої просив відповідач, а саме у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи, що позивач досягла повноліття (має повних 18 років) і позовні вимоги ґрунтуються на обов'язку батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, тому положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не застосовується до спірних правовідносин.

Щодо суті апеляційної скарги

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2018 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на постанову може бути подана лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. І. Мурашко