Провадження №6/760/304/18
Справа №760/7623/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2018 головний державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойка Л.Р. звернулася до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування подання посилається на те, що на виконанні відділу знаходиться виконавче провадження №3863834 з примусового виконання виконавчого листа №2-3036 від 04 грудня 2006 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини.

01.06.2007 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме:

-1/3 частина квартири АДРЕСА_2, заг. площа 46,4 кв.м.

Зазначає, що борг в добровільному порядку боржником не сплачено.

На підставі викладеного просить подання задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у Солом'янському РВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП № 3863834 з примусового виконанння рішення Солом'янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини, сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 12.07.2006 і до його повноліття дитини.

01.06.2007 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам.

Державним виконавцем були направлені запити до ДФС України та Пенсійного фонду України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №117364601 від 16.03.2018 на підставі постанови державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2012 було накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

З відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії, 06.03.2018 державного виконавця було повідомлено, що такої інформації стосовно боржника не знайдено.

У відповідь на електронний запит державного виконавця до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи боржника, 06.03.2018 було повідомлено, що такої інформації не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями № від 07.03.2018, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває..

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб № від 07.03.2018, інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Відповідно до пунктів 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Як вбачається, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме:

-1/3 частина квартири АДРЕСА_2, заг. площа 46,4 кв.м.

Як вбачається з довідки про реєстрацію відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Солом'янської РДА № 27443039 від 21.02.2018, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

В актах державного виконавця від 24.01.2018 та 24.02.2018 зазначено, що виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, двері ніхто не відчинив, звернути стягнення на майно не можливо.

Відповідно до п. 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №489/20802 акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події:

а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт;

б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта;

ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Акти державного виконавця від 24.01.2018 та 24.02.2018, які міститься в матеріалах справи, не відповідають зазначеним вимогам, в них не зазначені поняті, які брали участь при його складанні та їх підписи, не зазначені боржник та стягувач, а також на підставі яких даних був зроблений висновок про непроживання боржника за зазначеною адресою.

Враховуючи викладене, підстави вважати, що боржник не проживає за вказаною адресою у суду немає, доказів вжиття заходів для перевірки встановлення місця проживання боржника до подання державним виконавцем не додано, а тому підстави для задоволення подання відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойки Людмили Романівни про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Букіна О.М.