Справа № 640/2160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 зареєстрований 30.06.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №346, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через виникнення постійних суперечок, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з січня 2004 року. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на сьогоднішній день проживає разом з матірю. Позивач вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

10.04.2018 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. та сплачений нею судовий збір у розмірі 705 грн., а також розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу просив задовольнити та заперечував проти стягнення з нього витрат позивача на правову допомогу у повному обсязі, а також, просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, повно та всебічно дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 126202, 30.06.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №346 (а.с.9). Подружжя від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в сумі 1200 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що долучена до матеріалів справи копія квитанції про сплату 1200 грн. за відсутності розрахунку таких витрат не може бути доказом підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у сумі 1200 грн.

Згідно до вимог ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки документального розрахунку та обґрунтування витрат на правову допомогу, а саме які роботи були виконані, за який час, що було зроблено представником для підготовки позову тощо, позивачем не надано, суд приходить до висновку, що відсутність деталізованого опису виконаних робіт, навіть при наявності відповідної квитанції унеможливлює стягнення витрат на правничу допомогу, а тому вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір.

З оригіналу квитанції №50 від 07.02.2018 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що при подачі даної позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 12,13,133,141,263-265 ЦПК України, в силу ст. ст. 24,56,110,112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії ММ №272820, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 30.07.1999 року) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_2, паспорт серії МН №611383, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.09.2003 року), зареєстрований 30.06.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №346.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Басова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_2, паспорт серії МН №611383, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.09.2003 року) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії ММ №272820, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 30.07.1999 року) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя