РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/12923/18

Провадження № 22-ц/4815/308/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Кучина Н.Г.

Рішення ухвалене в м. Рівне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту не зазначена

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заборгованості по нарахованій. Але не виплаченій заробітній платі, компенсацію втрати частини доходів та моральну шкоду, заподіяну йому невиплатою заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» (далі ПрАТ «Рівнеазот») про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, у зв»язку з порушенням термінів її виплати та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з ПрАТ «Рівнеазот» на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 10909,60 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 1502,43 грн. та 5000.00 грн. моральної шкоди, заподіяної невиплатою заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що працює у ПрАТ «Рівнеазот». В період лютий - червень 2017 року відповідач несвоєчасно виплачував йому заробітну плату. Так, на теперішній час відповідач не виплатив йому за цей період та заборгував 10909 грн. 60 коп. заробітної плати, з яких: за лютий 2017 року 3577,41 грн., березень 2017 року 4121,69 грн., травень 2017 року 1327,10 грн., червень 2017 року 1883,40 грн.

Посилаючись на вимоги статті 115 КЗпП України та положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ), просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі - 10909,60 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 1502,43 грн. та просить стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну йому невиплатою заробітної плати, як наслідок більше року він не міг забезпечити себе та свою сім»ю всім необхідним, що поставило його в скрутне матеріальне становище.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 10909,60 грн. без утримання прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів. Допущено негайне виконання рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.

Стягнуто з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати, нараховану відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати" від 19.10.2000 року №2050-ІІІ в сумі 1502,43 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ПрАТ «Рівнеазот» не погоджується із вказаним рішенням в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, не визнає з підстав необґрунтованості, вважає дане рішення незаконним.

Вказує про те, що 31.08.2018 ПрАТ "Рівнеазот" частково було виплачено заборгованість із заробітної плати за червень 2017 року в розмірі 200 грн., що підтверджується копією витягу зведеної відомості за червень 2017 року та платіжним дорученням.

При цьому, на момент підготовлення довідки про суми, які належать до виплати №2103 від 11.09.2018 ОСОБА_2 після виплати вищезазначених коштів, ПрАТ "Рівнеазот" з ЄДРСР стало відомо про прийняття рішення судом у вказаній справі. Враховуючи ту обставину, що в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження, не було зазначено дати розгляду справи, а справа розглядалася без виклику сторін, відповідачу не було відомо про ймовірну дату прийняття судом рішення у справі.

Зазначає, що оскаржуване рішення по справі встановлює невірну суму заборгованості, яка існувала на дату прийняття рішення, це надає право позивачу стягнути більшу суму заборгованості із заробітної плати, ніж реально існувала на дату прийняття рішення.

Покликаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення змінити в частині стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі з 10909.60 грн. до 10709,60 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до встановленої судом дати не подав.

Згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа, що виникає з трудових правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про компенсацію втрати частини доходів та в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, заподіяної невиплатою заробітної плати не оскаржене, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 працює у ПрАТ «Рівнеазот».

В період лютий - червень 2017 року відповідач заборгував позивачу заробітну плату станом на 22.03.2018 року у сумі 10909,60 грн., з яких: за лютий 2017 року 3577,41 грн., березень 2017 року 4121,69 грн., травень 2017 року 1327,10 грн., червень 2017 року 1883,40 грн.

З оглянутої в судовому засіданні довідки № 01-10/2389 від 19.04.2018 року, виданої Управлінням Держпраці у Рівненській області вбачається, що сума, яка належить до виплати становить станом на 22.03.2017 року - 10909,60 грн.

Відповідно до вимог частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За таких підстав, враховуючи, що заробітна плата позивачу не виплачувалась вчасно та в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі , однак судом першої інстанції не було враховано, що 31.08.2018 ПрАТ "Рівнеазот" частково було виплачено заборгованість із заробітної плати за червень 2017 року в розмірі 200 грн., що підтверджується копією витягу зведеної відомості за червень 2017 року та платіжним дорученням (а.с.22-25)

Колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження, не було зазначено дати розгляду справи, а справа розглядалася без виклику сторін, відповідачу не було відомо про ймовірну дату прийняття судом рішення у справі.

Отже, оскаржуване рішення по справі встановлює неправильну суму заборгованості, яка існувала на дату прийняття рішення, тому воно підлягає зміні в частині стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі з 10909,60 грн. до 10709,60 грн.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог норм матеріального та процесуального права, не всі його висновки відповідають обставинам справи, тому оскаржене рішення місцевого суду підлягає зміні в частині яка зазначена вище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, судові витрати слід стягувати з позивача. Однак позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2018 року змінити зменшивши розмір заборгованості по заробітній платі, що стягується з приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_2 з 10909,60 грн. до 10709,60 грн.

Компенсувати приватному акціонерному товариству "Рівнеазот" судовий збір, сплачений згідно платіжного доручення № RA36463 від 16 серпня 2018 року в розмірі 1057,20 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та направити оригінал платіжного доручення.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків