АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/234/13Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/789/453/18 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Дикун С. І., Сташків Б. І.,

секретар - Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2018 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця, постановлену суддею Содоморою Р.О. у цивільній справі №595/234/13 за позовом публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернулось в суд із скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П., та про скасування постанови Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23 грудня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №50407808 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу обґрунтовано тим, що у 19 лютого 2016 року ПАТ "Родовід Банк" пред»явив до виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2013 року у справі №595/234/13-ц за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 124485,99 грн., у зв'язку із чим було відкрито виконавче провадження ВП №50407808. Постановою Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. від 23.12.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу. Заявник вважає, що державним виконавцем не вчинено усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2018 року в задоволенні скарги ПАТ "Родовід Банк" відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Родовід Банк" просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скаргу задовольнити. Вказує, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не враховано те, що державним виконавцем не вжито усіх заходів, передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися.

ПАТ "Родовід Банк" в апеляційній скарзі вказав про слухання справи у суді апеляційної інстанції без участі представника банку.

Бучацький міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить відповідь на запит апеляційного суду від 3 травня 2018 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

На виконанні у Бучацькому міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходився виконавчий лист, виданий Бучацьким районним судом Тернопільської області 26.06.2013 року на підставі судового рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 28.03.2013 року у справі №595/234/13-ц за позовом ПАТ "Родовід банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 124 485,99 грн.

Вказаний виконавчий лист пред"явлений стягувачем до виконання 19.02.2016 року.

На його виконання 24.02.2016 року відкрито виконавче провадження.

Постановою головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. (ВП № 50307808) від 23.16.2016 року виконавчий лист № 595/234/13-ц, виданий 26.06.2013 року, повернуто стягувачу.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, підставою повернення виконавчого документу стало те, що вжиті державним виконавцем заходи при примусовому виконанні виконавчого документу виявились безрезультатними, майна та коштів, на які б можна було звернути стягнення, та яке б належало боржнику на праві власності, не виявлено, що підтверджується відповідними довідками та актами державного виконавця, які містяться у матеріалах виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ "Родовід Банк", суд першої інстанції прийшов до висновку, що Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вжито усіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", що підтверджується наданими останнім доказами.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, так як вони не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою статті 18 цього Закону визначено обов'язки державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підтвердження того, що Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вжито усіх дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції взяв до уваги подані державним виконавцем докази, зокрема:

ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 червня 2014 року (а.с. 41), якою обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України;

відповідь УМВСУ України від 17.06.2014 року №816 (а.с. 28) про відсутність зареєстрованих за ОСОБА_2 транспортних засобів;

запит №15.06.2015 року №4694/03-32/4 до Бучацького РЦЗ (а.с 29) щодо надання відомостей про працевлаштування боржника та перебування його на обліку як безробітного;

відповідь № від 13.08.2014 року Держаної податкової служби України на запит №6429009 від 12.08.2014 року у виконавчому провадженні ВП №43907836 (а.с. 30);

відповідь № від 13.08.2014 року Держаної податкової служби України на запит №6429044 12.08.2014 року у виконавчому провадженні ВП №43907836 (а.с. 31);

відповідь № від 12.08.2014 року Пенсійного фонду України на запит №6429063 від 12.08.2014 року у виконавчому провадженні ВП №43907836 (а.с. 32);

відповідь № від 12.08.2014 року Пенсійного фонду України на запит №6429080 від 12.08.2014 року у виконавчому провадженні ВП №43907836 (а.с. 33);

відповідь № від 23.12.2014 року Державної податкової служби України на запит №8950366 від 22.12.2014 року у виконавчому провадженні ВП №45900871 (а.с. 34);

відповідь № від 23.12.2014 року Державної податкової служби України на запит №8950367 від 22.12.2014 року (а.с. 34);

відповідь № від 15.01.2015 року Пенсійного фонду України на запит №8950386 від 22.12.2014 року у виконавчому провадженні ВП № 45900871 (а.с. 34);

відповідь № від 15.01.2015 року Пенсійного фонду України на запит №8950374 від 22.12.2014 року (а.с. 34);

відповідь № від 20.04.2017 року Пенсійного фонду України на запит №27200238 від 20.04.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 35);

відповідь № від 20.04.2017 року Пенсійного фонду України на запит №27200239 від 20.04.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 35);

відповідь № від 20.04.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №27200247 від 20.04.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 36);

відповідь № від 20.04.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №27200246 від 20.04.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 36);

відповідь № від 23.11.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №33234828 від 22.11.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 37);

відповідь № від 24.11.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №33234829 від 22.11.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 37);

відповідь № від 22.11.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №33234814 від 22.11.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 38);

відповідь № від 22.11.2017 року Державної фіскальної служби України на запит №33234815 від 22.11.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 47821027 (а.с. 38).

Проте, зазначені докази не є належними, достатніми та достовірними, так як зазначені у них виконавчі дії вчинені у 2014, 2015 роках - тобто до пред"явлення виконавчого документа до виконання у лютому 2016 року, та у 2017 році - після повернення виконавчого документа стягувачу, номери виконачих проваджень у цих документах відмінні від номера виконавчого провадження, зазначеного у постанові від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

Тому апеляційним судом було надіслано запит на адресу Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та запропоновано надати інформацію щодо виконавчого провадження №50307808 (так як саме такий номер ВП зазначений у постанові від 23.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві).

За запит апеляційного суду Бучацький міжрайонний відділ ДВС повідомив, що виконавче провадження відкрито 24.02.2016 року, 2.03.2016 винесено постанову про об"єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження за ЄДРВП:51195374. Також зазначено про вчинення таких виконавчих дій:

у лютому 2016 року - запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України про місце роботи, джерело доходів, отримання пенсії, відкриті номери рахунків - інформація відсутня;

згідно витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна №30137964 від 28.01.2011 року - рухоме майно відсутнє, накладено арешт на рухоме майно;

згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта №73587404 від 22.11 2016 року - нерухоме майно відсутнє, накладено арешт на рухоме майно;

згідно ухвали Бучацького районного суду від 10.06.2014 року боржник ОСОБА_2 обмежений у праві виїзду за межі України;

згідно акту державного виконавця від 15.12.2016 року за адресою АДРЕСА_1 у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

Однак, такі пояснення є голослівними та не підтверджені жодними доказами, в той час як відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім цього, надані апеляційному суду пояснення є відмінними від тих, що подавалися суду першої інстанції.

Оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення у 2016 році у виконавчому провадженні ВП №50307808 чи зведеному виконавчому провадженні №51195374 виконавчих дій з виконання виконавчого листа, виданого Бучацьким районним судом Тернопільської області на виконання судового рішення від 28.03.2013 року, з урахуванням того, що інформація по виконавчому провадженні ВП №50307808 та зведеному виконавчому провадженні №51195374 відсутня в ЄДРВП, колегія суддів приходить до висновку про порушення прав стягувача неправомірною бездіяльністю державного виконавця.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2018 року слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" задовольнити, визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. у виконавчому провадженні №50307808 та скасувати постанову Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. від 23 грудня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №50407808 про повернення виконавчого документа стягувачу.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" - задовольнити.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2018 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. у виконавчому провадженні №50307808.

Скасувати постанову Головного державного виконавця Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мяснікова П.П. від 23 грудня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №50407808 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 травня 2018 року.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома