26 квітня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді - Таран Н.Г.
за участю секретаря - Двірко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод прав власника шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод прав власника шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 25.07.2017 року між нею, яка виступала в якості покупця та ОСОБА_4, яка діяла як від власного імені та від мені інших співвласників квартири АДРЕСА_1 а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які виступали як продавці, був укладений договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В., який зареєстрований в реєстрі за № 1566. Відповідно до п. 13 договору продавці зобов'язалися звільнити відчужувану квартиру та передати ключі покупцеві в день підписання договору та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих у квартирі осіб на протязі семи календарних днів після укладення основного договору. Дійсно продавці, відповідачі по справі після укладення договору купівлі-продажу звільнили квартиру та передали ключі від квартири позивачу. Натомість з реєстраційного обліку як проживаючої особи за вищезазначеною адресою відповідач ОСОБА_3 у строк встановлений договором не знявся, що відповідно порушує права власника в даному випадку ОСОБА_2 Безпосередньо порушення права власника позивача по справі полягають в тому, що остання позбавлена можливості вільно користуватися та володіти належним останній на праві власності майном оскільки реєстрація відповідача по справі за даною квартирою створюють останній додаткові труднощі, які полягають як в тому, що останнім, незважаючи на те, що останній взяв на себе зобов'язання згідно умов договору купівлі-продажу квартири звільнити її та знятися з реєстраційного обліку, зберігається право проживання в цій квартирі. Крім того позивач по справі в умовах неймовірних та необґрунтованих тарифів по сплаті за користування комунальними послугами змушена сплачувати їх за особу яка не користується приміщення, однак залишається зареєстрованою в ній і на яку додатково нараховуються комунальні послуги. Відповідач по справі добровільно відмовився від права власності на частку майна в квартирі шляхом її продажу, а тому з часу реєстрації договору купівлі-продажу в єдиному реєстрі нерухомого майна останній втратив право власності на квартиру. В той же час останній не виконав умови договору в частині зняття з реєстраційного обліку, що і є підставою для звернення позивача до суду в частині усунення перешкод права власності. Договором не передбачена обставина, за якою за відповідачем зберігається право користування квартирою, проживання або залишатися зареєстрованим в ній. Умови договору мають імперативний характер.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги.
В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Представник позивача направив до суду заяву про можливість слухати справу за його відсутності та відсутності позивача. Крім того, відповідно до поданої заяви позовні вимоги підтримує та просить винести рішення на підставі наданих суду документів.
Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи судом був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Представник третьої особи до суду також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Боднар Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1566.
Відповідно до п.13 договору продавці зобов'язалися звільнити відчужувану квартиру та передати ключі покупцеві в день підписання договору та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих у квартирі осіб на протязі семи календарних днів після укладення основного договору.
Як вказує позивач у поданій заяві продавці, відповідачі по справі після укладення договору купівлі-продажу звільнили квартиру та передали ключі від квартири позивачу. Натомість з реєстраційного обліку як проживаючої особи за вищезазначеною адресою відповідач ОСОБА_3 у строк встановлений договором не знявся, що відповідно порушує права власника в даному випадку ОСОБА_2
Як вбачається з довідки начальника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у квартирі АДРЕСА_1 станом на 17.07.2017 року зареєстровано 2 особи.
Фактично відповідач не проживає в спірній квартирі, однак залишається зареєстрованим в зазначеній вище квартирі, чим порушує права позивача як власника нерухомого майна на вільне користування та володіння майном.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності, навіть якщо ці перешкоди не пов'язані з позбавленням права володіння.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_1 є особистою власністю позивача.
Дійсно, відповідач, залишаючись зареєстрованим у вказаній квартирі, перешкоджає позивачу в користуванні належною їй власністю.
Враховуючи те, що реєстрація відповідача в спірній квартирі перешкоджає позивачу в здійсненні права власності на квартиру, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи, що відповідач жодних заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог до суду не надав та його реєстрація в квартирі, яка належить позивачу як власнику порушує його права та інтереси, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 48, 76, 81, 206, 209, 211, 223, 228, 229, 258, 263, 265, 280, 282ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод прав власника шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачами безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 285 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Н.Г. Таран