Справа № 362/7979/15-ц
Провадження № 2/362/45/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

з участю секретаря Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Крумінаса ОСОБА_1 до ТОВ ТД «Еліт Сервіс», управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, ТОВ «Солум», приватного нотаріуса ОСОБА_2, треті особи - ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», ГУМВС України в м. Києві про визнання прилюдних торгів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

З грудня 2015 року в провадженні судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М. перебувала вказана цивільна справа, у якій, у звязку з закінченням повноважень судді призначено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2017 р. вказана справа передана судді Кравченко Л.М.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Кравченко Л.М. від 03.08.2017 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу XIII ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Кравченко Л.М. від 29.03.2018 року з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 31.05.2018 року.

31.05.2018 року ухвалою судді закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 08.08.2018 р.

У судове засідання, призначене на 08.08.2018 року та 11.12.2018 року позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки, які могли б бути визнані судом поважними чи клопотань до суду не подав (а.с. 24).

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник третьої особи за довіреністю ПАТ «ОСОБА_3 МКБ» - ОСОБА_4, подала до суду заяву в якій просила суд залишити позов без розгляду в звязку з повторною неявкою в судове засідання без поважних причин позивача у справі - Крумінаса ОСОБА_1.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особу про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи в судові засідання, які відбулися 08.08.2018 року та 11.12.2018 року позивач не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подав.

Відповідно п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Належних та допустимих доказів поважності причин неявки в судові засідання позивачем не надано.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили.

Згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-24063ск15, причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду, ураховуючи, що позивач, який не з'являється в судове засідання, має право на використання передбаченого законом права на процесуальне представництво в суді.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, яким не надано будь-яких заяв і доказів на підтвердження підстав неявки, відповідно яких суд міг би з'ясувати поважність причин такої неявки, та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.12, 13, 48, 128, 223, 257, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Крумінаса ОСОБА_1 до ТОВ ТД «Еліт Сервіс», управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, ТОВ «Солум», приватного нотаріуса ОСОБА_2, треті особи - ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ОСОБА_3 МКБ», ГУМВС України в м. Києві про визнання прилюдних торгів недійсними - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.М. Кравченко