Справа № 347/2052/17
Провадження № 22-ц/4808/366/18
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого Матківського Р.Й.,

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.,

секретаря Капущак С.В.

з участю: головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Крилюк М.І., у справі за заявою головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та виділення частки спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2018 року заяву головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та виділення частки спільної сумісної власності залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання заявника.

На дану ухвалу ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт у скарзі зазначає, що суд першої інстанції залишив заяву без розгляду всупереч вимогам ч.2 ст.443 ЦПК України, яка встановлює, що неявка сторін не є перешкодою для прийняття процесуального рішення про задоволення подання чи відмови у поданні державного виконавця. Суд неправомірно застосував норму ст. 257 ЦПК України, яка застосовується до позовного провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши головного державного виконавця, який вимоги апеляційної скарги підтримав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви головного державного виконавця Косівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Сіреджука І.О. про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та виділення частки спільної сумісної власності, суд виходив з того, що належним чином повідомлений заявник не з'явився в судове засідання, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому застосував до цих процесувальних відносин положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Однак такий висновок судом зроблено з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справ вбачається, що 31.10.2017 року головний державний виконавець Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сіреджук І.О. звернувся до суду з заявою про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та виділення частки спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 76,9 кв.м., житлова площа 38,1 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, яку застосував суд першої інстанції, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ця правова норма міститься у розділі ІІІ «Позовне провадження».

Заяву державним виконавцем подано в порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов'язані із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», яким передбачений спеціальний порядок розгляду, строки розгляду тощо. Тому, при розгляду таких заяв підлягають застосуванню норми цього спеціального розділу.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення із заявою, а на даний час це ст. 443, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Отже, із змісту вказаних норм закону випливає, що неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Суд повинен був вирішити питання визначення частки майна боржника у майні по суті у порядку, передбаченому ст.443 ЦПК України, ухваливши одне з рішень про задоволення чи відмову в задоволенні заяви, а не залишати без розгляду заяву державного виконавця, що суперечить приписам вказаної норми.

За таких обставин, у зв'язку з допущеними судом порушеннями норм процесуального права, ухвала суду відповідно до ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта