Справа № 368/428/18
провадження № 2/368/276/18
Рішення

Іменем України

"07" травня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державний реєстратор Кагарлицької міської ради Київської області Нацкевич Людмила Віталіївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин, -

в с т а н о в и в:

позивач збільшила позовні вимоги та просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (кімната 1-5 житлова площа 12,5 кв.м.), допоміжною 31,4 кв.м. (кімната 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., кімната 1-2 передпокій площею 3,7 кв.м., кімната 1-3 комора площею 5,1 кв.м., кімната 1-4 кухня площею 17,1 кв.м.), та надвірні споруди і будівлі під літ.Б погріб з шийкою, під літ. А прибудова, під літ. В сарай, під літ. Г сарай, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_2, в якому він проживав до та на час смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначений житловий будинок.

15.07.2005 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №20

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй їй, дочці ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені в заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом. А також: у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились лише вона, його дочка, ОСОБА_1, та дружина ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги не залишилося.

ОСОБА_2 користуючись своїм правом відмовилася від прийняття спадщини ОСОБА_4 на її користь.

Отже, враховуючи те, що інший спадкоємець першої черги після ОСОБА_4 ОСОБА_2 відмовилася від спадщини та спадкодавцем було складено заповіт на неї, вона як єдиний спадкоємець успадковує всю спадщину ОСОБА_4

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 вона у встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України в шестимісячний строк звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької нотаріальної контори ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини батька ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької нотаріальної контори. Державний нотаріус попросила її надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_4

На вимогу нотаріуса вона надала договір купівлі-продажу від 21.03.1985 р., відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_4

Однак, переглянувши подані нею документи державний нотаріус відмовилася оформляти спадщину на підставі поданого договору, оскільки він не був зареєстрований в установленому порядку, тобто ОСОБА_4 не було проведено державної реєстрації свого права власності згідно договору купівлі-продажу від 21.03.1985 р. Крім цього, в договорі невірно зазначено по-батькові ОСОБА_4, а саме зазначено ОСОБА_9, а насправді ОСОБА_10.

Вона звернулася до Державної реєстраційної служби для реєстрації правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім'я батька ОСОБА_4 та реєстрації його права власності. Однак, посадові особи Державної реєстраційної служби повідомили, що за життя ОСОБА_4 не провів державної реєстрації права власності. При цьому, після смерті власника право власності не може бути зареєстровано на померлого, оскільки для такої реєстрації повинен звертатись сам власник. Тому, питання визнання права власності на житловий будинок необхідно вирішувати їй у судовому порядку.

В зв'язку з чим, державним нотаріусом, також було рекомендовано їй звернутися до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок, що знаходиться АДРЕСА_3, який належав ОСОБА_4

Отже, за умов відсутності реєстрації правовстановлюючого документа та реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_4, вона не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок, що знаходиться за адресою Київська область, АДРЕСА_3.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: уразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Для оформлення свідоцтва про право на спадщину вона звернулась до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, яка попросила її надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на ім'я ОСОБА_4

На вимогу нотаріуса вона надала договір купівлі-продажу від 21.03.1985 р., відповідно до якого право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 перейшло до ОСОБА_4

Однак, переглянувши подані нею документи державний нотаріус відмовилась оформляти спадщину на підставі поданого договору, оскільки він не був зареєстрований в установлено порядку, тобто ОСОБА_4 не було проведено державної реєстрації свого права власності згідно договору купівлі-продажу від 21.03.1985 р.

На даний час також виникла необхідність у встановленні родинних відносин між нею та ОСОБА_4, оскільки в свідоцтві про її народження в графі батько вказано по-батькові «Хомич», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_10», що виключає можливість встановлення родинних відносин між нею та ОСОБА_4

Враховуючи вищезазначені обставини, вона не може прийняти та оформити спадщину свого батька, тому виникла необхідність встановити родинні відносини між нею та ОСОБА_4

У зв'язку з чим їй необхідно звертатись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4, а саме, що вони є дочка та батько.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між: фізичними особами.

Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Факт того, що вона та ОСОБА_4 є дочка та батько підтверджується доданими до позовної заяви документами, зокрема свідоцтва про народження, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи в особі Державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області Нацкевич Людмили Віталіївни в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність третьої особи.

У разі неявки всіх учасників справи у підготовче засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4. помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 15 липня 2013 р. виконавчим комітетом Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, АДРЕСА_2, в якому він проживав до та на час смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначений житловий будинок.

15.07.2005 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Халчанської сільської ради Шадурою В.М. та зареєстровано в реєстрі за №20.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своїй дочці ОСОБА_1.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені в заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття спадкоємцями за заповітом. А також: у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились лише позивач, його дочка, ОСОБА_1, та відповідач - дружина ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги не залишилося.

Відповідач ОСОБА_2 користуючись своїм правом відмовилася від прийняття спадщини ОСОБА_4 на користь позивача.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 4.15 п. 4 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012 року, наказ № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 4.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 3.1 Листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК).

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив, що «у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів особи, одним з яких є визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно ст.1216 ЦК України передбачено, що до спадкової маси можуть входити лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання право власності та визнає за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (кімната 1-5 житлова площа 12,5 кв.м.), допоміжною 31,4 кв.м. (кімната 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., кімната 1-2 передпокій площею 3,7 кв.м., кімната 1-3 комора площею 5,1 кв.м., кімната 1-4 кухня площею 17,1 кв.м.), та надвірні споруди і будівлі під літ. Б погріб з шийкою, під літ. А прибудова, під літ. В сарай, під літ. Г сарай, літня кухня під літ. Д, колодязь питний під літ. L, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Позивачу необхідно встановити факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_4.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно свідоцтва про народження на ОСОБА_1 вбачається, що у свідоцтві про народження в графі батько зазначено - ОСОБА_8.

Згідно договору купівлі - продажу будинку вбачається, що покупцем зазначено ОСОБА_8.

У заповіті, укладеного 15.07.2005 року зазначеного спадкодавця ОСОБА_4.

Тобто, останній документ, який виданий на померлого зазначеного ОСОБА_4.

На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав позивача у справі.

Тобто, суд вважає, що позивач довела та підтвердила належними доказами обставини викладені у позовній заяві, за таких обставин, можливо встановити родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державний реєстратор Кагарлицької міської ради Київської області Нацкевич Людмила Віталіївна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. (кімната 1-5 житлова площа 12,5 кв.м.), допоміжною 31,4 кв.м. (кімната 1-1 веранда площею 5,5 кв.м., кімната 1-2 передпокій площею 3,7 кв.м., кімната 1-3 комора площею 5,1 кв.м., кімната 1-4 кухня площею 17,1 кв.м.), та надвірні споруди і будівлі під літ. Б погріб з шийкою, під літ. А прибудова, під літ. В сарай, під літ. Г сарай, літня кухня під літ. Д, колодязь питний під літ. L, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 16 липня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_5

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 17 травня 1996 року Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_6

Третя особа: Державний реєстратор Кагарлицької міської ради Київської області Нацкевич Людмила Віталіївна: місце знаходження : 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул.. Героїв Небесної Сотні, 1.

Повний текст судового рішення складено 10.05.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко