У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Деметрадзе Т.Р., секретаря судового засідання Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Приват Банк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом встановлено, що 29.05.2007 року між ПАТ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №MKXRRX07800816, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 2868.19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, згідно розрахунку заборгованості станом на 03.10.2014 року заборгованість відповідача по кредиту складає 30628.19 грн., з яких: 1506.02 грн. - заборгованість за кредитом; 9916.18 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 17271.31 - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також у відповідності до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1434.68 грн. - штраф (процентна складова).

В подальшому представником позивача подавалось клопотання про зменшення позовних вимог та стягнення з відповідача 26208,20 грн. боргу за кредитним договором.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_2 про проведення судового засідання, яке призначене на 01.10.2015 року без її участі. В наступні судові засідання представник позивача зявлялася та давала пояснення.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, 17.07.2018 року був призначений повторний перерозподіл матеріалів даної цивільної справи, після проведення якого був визначений головуючий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р.

Представник позивача у судове засідання, призначене на 19.09.2018 року о 15 год. 30 хв. та 31.10.2018 року о 10 год. 45 хв. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду у відсутності представника позивача до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Водночас, неявка представника позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень ЦПК України, так і пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З огляду на системний характер неприбуття представника позивача до суду без існування для цього поважних причин, залишення позовної заяви без розгляду є пропорційним обмеженням, яке переслідує законну мету, не звужує та не зменшує доступ до правосуддя.

Крім того, суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи, дотримання процесуальних строків.

Сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача, ні він, ні його представник відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності не подає, чим умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

У відповідності до висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі (№6-24063 ск 15), залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату судового засідання, повторно не зявилась до суду. При цьому ВССУ вказав на те, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивачка, при цьому, і не зявляється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, позовна заява ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає залишенню без розгляду.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, ст. ст. 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подається протягом пятнадцяти днів з дня її отримання до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Т.Р. Деметрадзе