Номер провадження: 22-ц/785/6481/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.

представника ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу, визнання належних покупців та визнання спільної сумісної власності подружжя, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

встановив:

08.05.2018 року відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи його тим, що в процесі судового розгляду справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу, визнання належних покупців та визнання спільної сумісної власності , було накладено арешт на квартири. В результаті розгляду справи у задоволенні позову було відмовлено. Відтак на сьогоднішній день відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову було задоволено (т.3, а.с.1284-185).

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року по справі №522/10242/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу, визнання належних покупців та визнання спільної сумісної власності подружжя, у вигляді арештів на квартир НОМЕР_1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 16 липня 2018 року ОСОБА_6 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову (т.3, а.с.189-192).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що рішення у справі, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу, визнання належних покупців та визнання спільної сумісної власності подружжя, набрало законної сили, а тому заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання частково недійсними договорів купівлі-продажу, визнання належних покупців та визнання спільної сумісної власності подружжя.

У зв'язку з цим, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року було накладено арешт на квартири НОМЕР_1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

В подальшому, Приморським районним судом м. Одеси від 10.05.2017 року було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 були задоволені в повному обсязі.

Однак, 18.10.2017 року вищевказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2017 року було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 було відмовлено у повному обсязі (т.3, а.с.72-76).

28.03.2018 року постановою Верховного Суду рішення апеляційного суду Одеської області від 18.10.2017 року залишено без змін (т.3, а.с.147-151).

Таким чином, остаточним рішенням Верховного Суду позивачу ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі.

Нормами ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для забезпечення позову на даний час відпали, та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню.

Посилання апелянта на те, що нібито не всі треті сторони погоджуються з рішенням суду по даній справі і мають намір його оскаржувати, колегія суддів вважає припущенням, яке не підтверджується жодним належним доказом, наявним у матеріалах справи, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України не може бути покладено в основу судового рішення.

Також колегія суддів критично ставиться щодо доводів апелянта відносно того, що не всі учасники справи отримали копію рішення апеляційної та касаційної інстанції, тому в них не сплив строк на касаційне оскарження, оскільки остаточне рішення по справі було прийнято Верховним Судом 28.03.2018 року, тобто більше ніж пів року назад. Більше того, на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутні будь-які відомості або належні докази того, що рішення апеляційного суду від 18.10.2017 року кимось із учасників справи оскаржується, тому колегія суддів вважає ці доводи апелянта надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що на даний час відповідачі намагаються здійснити відчуження спірних квартир, то ці доводи також не підтверджуються матеріалами справи, крім того, в даному випадку зазначені обставини не є підставою для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Крім викладеного слід зазначити, що до суду апеляційної інстанції від апелянта ОСОБА_6 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і призначити наступне засідання після 21.11.2018 року, з посиланням на те, що на даний час в Приморському районному суді м. Одеси відкрито провадження по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_7, про переведення прав і обов'язків покупця за договорами купівлі-продажу. Оскільки предметом вказаного позову є нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1, то ОСОБА_6 вважає, що зняття арешту із вказаних квартир є передчасним (т.4, а.с.33-40).

Однак, колегія суддів відмовила в задоволенні вказаного клопотання, оскільки розгляд вищевказаної справи в Приморському районному суді м. Одеси не може бути підставою для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову по даній справі, по якій ухвалено судове рішення про відмову позивачу в позові і яке набрало законної сили.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 20 червня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра