Справа № 333/9192/15-ц
Провадження № 2/333/25/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченко О.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз» про усунення перешкод у користуванні власністю, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_5 посилався на те, що є співвласником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А. Йому належить 13/25 частин вищевказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 05.12.2003 року. Другим співвласником, якому належить 12/25 частин домоволодіння, є ОСОБА_6 Земельна ділянка площею 449 кв.м., на якій розташоване домоволодіння не приватизована та перебуває у їхньому спільному користуванні. Договір або рішення суду про визначення порядку користування земельною ділянкою відсутні. Торік ОСОБА_6 почав реконструкцію належної йому частини будинку, а також будівництво нового будинку на ділянці, яка знаходиться в їхньому спільному користуванні. ОСОБА_6 не звертався до ОСОБА_5 для отримання згоди на будівництво, зведення споруд відбувається самовільно. Внаслідок незаконного будівництва ОСОБА_6 самовільно захопив під споруду частину спільної земельної ділянки. Крім того будівництво нової споруди прийшлося на ділянці, через яку проходить система газопостачання будинку ОСОБА_5, що не тільки позбавляє його можливості здійснити ремонт системи у разі її виходу із ладу, а взагалі є небезпечним для всіх мешканців домоволодіння. У вересні 2015 для перевірки законності будівництва ОСОБА_6 ОСОБА_5 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Листом від 02.10.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено, що за результатами перевірки встановлено, що на земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А розташовано житловий будинок спільного користування з господарськими будівлями та спорудами. На частині земельній ділянці ОСОБА_6 виконуються будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку шляхом надбудови мансардного поверху та зміни геометричних розмірів в плані. Зазначені будівельні роботи виконуються без права на їх виконання, що є порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності. З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_5 просив суд усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні власністю, зобов'язавши ОСОБА_6 демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги та просив усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні власністю, зобов'язавши ОСОБА_6 демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А, а саме: прибудову літ.А1 та мансарду МС, стягнути з відповідача судові витрати.

ОСОБА_6 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 посилався на те, що реконструкція належного йому на праві приватної власності частини домоволодіння розпочалася ще у 2000 році, коли ОСОБА_5 не був власником своєї частини домоволодіння, але про реконструкцію вже знав. Тому дозвіл був отриманий у колишніх власників будинку, що підтверджується договором купівлі-продажу та технічним паспортом на домоволодіння. ОСОБА_5 не проживав, не з'являвся та до сьогодні не проживає у належному йому будинку, але знав про реконструкцію та ніяких заперечень не висловлював. Більше того, були досягненні домовленості у телефонному режимі про приватизацію земельної ділянки та спільного користування водопроводу і ОСОБА_5 надана заява-згода. Притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у вигляді штрафу, не позбавляє його можливості у законному порядку ввести об'єкт в експлуатацію. Однак, ОСОБА_5 своїми діями перешкоджає йому в отриманні права власності на новостворений реконструйований будинок. 21.10.2015 року ОСОБА_6 подав заяву до Запорізької міської ради про передачу йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради надало йому дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості по вул. Урицького, 11-А у м. Запоріжжі для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) згідно з частками на житловий будинок. 09.11.2015 року ОСОБА_6 було замовлено документацію у ФОП ОСОБА_8, який має кваліфікаційний сертифікат на зазначені роботи та оплачено його послуги у розмірі 5 000 грн., а 14.01.2016 року останній надав документацію із землеустрою до Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради. Заяви про надання земельних ділянок у власність та користування розглядаються на пленарній сесії відповідної міської ради. Результат такого розгляду повинен оформлятися окремим рішенням міської ради. Але, Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради фактично залишило заяву ОСОБА_6 без розгляду, оскільки жодного рішення по ній останній не приймав, що змушує ОСОБА_6 звертатися за захистом його права до суду. Крім того, при розгляді його заяви були порушені строки такого розгляду. Офіційної відповіді він не отримав, але землевпорядник Комунарського району Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради пояснив, що від ОСОБА_5 надійшло звернення про призупинення приватизації земельної ділянки до вирішення спірних питань у суді. Хоча звернення ОСОБА_5, згідно з чинним законодавством, не є причиною за якою можна призупиняти приватизацію земельної ділянки. Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради порушило порядок здійснення відповідних організаційних заходів, що передують отримання ним права власності (користування) на земельну ділянку. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 дійсно спільно користуються закріпленою за їхнім будинком землею, проте кожен з них має окремий вхід до своєї частини будинку та веде окреме господарство. На сьогодні, ОСОБА_6 має намір розподілити між ним та ОСОБА_5 спірну земельну ділянку в натурі, та приватизувати належну йому частку, для того, щоб отримати державний акт на право користування земельною ділянкою. Проте, передумовою цього є встановлення порядку користування землею. З переходом до ОСОБА_6 права власності на частину вищевказаного домоволодіння, до нього перейшло й право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередньому власнику будівлі (споруди). Тобто, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння та користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Загальна площа ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні складає 0,0514 га. Тому належна ОСОБА_6 12/25 частини житлового будинку є еквівалентом частини спільної земельної ділянки та складає 0,0247 га, тобто саме такий розмір спільної земельної ділянки відповідає розміру належної ОСОБА_6 частини будинку. ОСОБА_6 має право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розмір в містах якої повинен бути не більше 0,10 гектара. Безоплатна передача земельних ділянок для зазначених цілей здійснюється лише один раз. Розмір земельної ділянки, що знаходиться в його користуванні пропорційний частці домоволодіння та складає 0,0247 га., що не перевищує встановлені законом норми. Тому є всі правові підстави для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку та використовується ним за призначенням, а саме для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, між ним та ОСОБА_5, згідно з їхніми частками у праві власності на житловий будинок.

Після уточнень позовних вимог ОСОБА_6 просив суд визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,0514 га, розташованої за адресою вул. Урицького, 11-А у м. Запоріжжі, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, згідно з їхніми частками у праві власності на житловий будинок та визнати за ОСОБА_6 право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає його частці у домоволодінні, а саме 12/25 від загального розміру земельної ділянки, що знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_6 із ОСОБА_5, зобов'язавши останнього не чинити перешкод в її приватизації, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати.

Представники позивача за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених в позові, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_6 заперечували в повному обсязі.

Представники відповідача за первісним позовом в судовому засіданні на задоволенні зустрічних позовних вимог наполягали з підстав, зазначених в зустрічному позові, проти задоволення первісного позову ОСОБА_5 заперечували в повному обсязі.

Представник третьої особи ПАТ «Запоріжгаз» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

В ході судового розгляду справи за клопотанням сторін судом призначалися судова будівельно-технічна експертиза та судова земельно-технічна експертиза.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив наступні обставини справи.

По Договору на право будівництва та безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.06.1951 року за р. № 17535 для будівництва житлового будинку по вул. Урицького, буд. 11-А була відведена земельна ділянка площею 416,0 м.

Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 15.10.1953 року № 757 площа земельної ділянки складає 417,0 м2 та 32,0 м2 лишків земельної ділянки.

Відповідно до технічної документації з землеустрою щодо встановлено меж земельної ділянки в натурі, по вул. Урицького, буд. 11-А в м. Запоріжжі, загальна площа земельної ділянки складає 514,0 м2, з яких 417,0 м2 згідно з рішенням Запорізької міської ради від 15.10.1953 року № 757, а 97,0 м2 з земель Запорізької міської ради.

В матеріалах цивільної справи (т. 1 а/с 80-81) наявна угода про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, буд. 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року, в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 виділяється за рахунок проїзду шириною 1,75 м., довжиною 14,0 м.

У рішенні народного суду Комунарського району від 23.09.1983 року (т. 1 а/с 82) інформація стосовно площі або порядку користування земельною ділянкою, відсутня.

Земельна ділянка не приватизована та перебуває у спільному користуванні ОСОБА_6 із ОСОБА_5

Згідно з даними технічного паспорту БТІ (інв. №38156/68425) виготовленого станом на 02.07.2015 року (т. 1 а/с 71-77), на земельній ділянці, що обслуговує домоволодіння № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ. «А»; мансарда літ. «МС» - збудовано самочинно; прибудова літ. «а»; прибудова літ. «al»; прибудова літ. «А1» - збудовано самочинно; ґанок до літ. «А1» - збудовано самочинно; балкон до літ. «МС» - збудовано самочинно; прибудова літ. «а2»; прибудова літ. «а3»; ґанок до літ. «а3»; відкрита веранда літ. «а4»; літня кухня літ. «Б»; сарай літ. «Б1»; замощення літ. тіш; паркан літ. «№ 12»; ворота літ. «№ 13»; паркан літ. «№10»; водопровід літ. «№ 11»; колодязь водопровідний літ. «№ 11»; водомір літ. «№ 11»; паркан літ. «№ 14»; водопровід літ. «№ 3»; колодязь водопровідний літ. «№ 3»; водомір літ. «№ 3»; паркан літ. «№ 7»; ворота літ. «№ 8»; паркан літ. «№ 9».

Виходячи з правовстановлювальної документації, частки співвласників у домоволодінні № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі складають: ОСОБА_5 13/25 частин; ОСОБА_6 12/25 частин.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, виданого ТОВ «Настрой», будинок може нормально експлуатуватись.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ч. 1 ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Виходячи з ст. 415 ЦК України, особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Землекористувач зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 303-16 від 31.01.2017 року: «співвласник ОСОБА_5 не має доступу до земельної ділянки, яка відповідно до схеми розподілу на дві частини, в якій проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 виділяється за рахунок проїзду шириною 1,75 м., довжиною 14.0 м. Фактично для співвласника ОСОБА_5 не має перешкод в користуванні власністю, так як, прохід до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, співвласником улаштований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану ОСОБА_7. «№ 14», ширина проходу складає 0.85 м, що відповідає вимогам ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. Але, відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року, в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, наявні перешкоди для ОСОБА_5 у користуванні власністю, оскільки доступ, проїзд та прохід на частину земельної ділянки до квартири № 1 за рахунок проїзду шириною 1.75 м. довжиною 14,0 м. неможливий.

Прохід до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, які знаходяться в користуванні співвласника ОСОБА_5 улаштований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану ОСОБА_7. «№ 14», ширина проходу складає 0,85 м.

Відповідно до фактичного порядку користування земельною ділянкою № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі прохід на частину земельної ділянки ОСОБА_5 до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, розташований через ворота літ. «№ 13», вздовж паркану ОСОБА_7. «№ 14» шириною 0,85 м., що відповідає вимогам державних будівельних норм.

Враховуючи, що у співвласника ОСОБА_5 улаштований прохід, що відповідає вимогам державних будівельних норм, який надає доступ до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» та господарських будівель та споруд на земельній ділянці, які знаходяться в користуванні вказаного співвласника, демонтаж, самовільно збудованих споруд ОСОБА_6 споруд на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, а саме прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» не є доцільним.

Але також слід враховувати, що відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицькою, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року (т. 1 а/с 80-81), в якій наведена схема розподілу земельної ділянки на дві частини, розташування будівель прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» перешкоджає проходу та проїзду співвласника ОСОБА_5 до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» за рахунок проїзду шириною 1.75 м., довжиною 14.0 м.

Відповідно до фактичного користування вказані споруди знаходяться в користуванні співвласника ОСОБА_6

В частині дотримання вимог нормативно-правових документів при будівництві споруд прибудова літ. «А1» та мансарди «МС», на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, для початку будівництва будинків І-ІІ категорії складності необхідно оформити будівельний паспорт (департамент містобудування та архітектури), розробити проектну документацію, оформити повідомлення про початок будівництва.

В наданих на дослідження матеріалах справи, відсутні вказані документи. Прибудова літ. «А1» та мансарда «МС», на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, побудована впритул до паркану який розмежовує земельні ділянки, чим порушено вимоги ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень:

п. 3.25* «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба принаймні не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок».

Додаток 3.1 ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень «Протипожежні вимоги»: Мінімальні протипожежні розриви між житловими будинками і господарськими будівлями у межах однієї присадибної ділянки не нормуються. При проектуванні та будівництві нових індивідуальних садибних будинків та господарських споруд, а також при повній їх перебудові в межах однієї садиби (зміна місця розташування, площі забудови, об'єму та поверховості будинку) в умовах забудови, яка склалася, відстані між житловими будинками та громадськими будівлями на двох сусідніх ділянках треба приймати за таблицею 1. Часткова реконструкція житлових будинків та господарських споруд на окремих садибних ділянках, які побудовані за раніше чинними нормативами, допускається за погодженням місцевими органами архітектури і містобудування, державного пожежного та санітарного нагляду. В цьому випадку перебудова житлових будинків, їх господарських будівель та гаражів можлива за умови збереження існуючих відстаней між будівлями.».

Таким чином, оскільки споруди прибудова літ. «А1» та мансарда «МС» на земельній ділянці № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі збудовані без дотримання вимог нормативно-правових документів при будівництві (без оформлення будівельного паспорту, розроблення проектної документації, оформлення повідомлення про початок будівництва), державних будівельних норм (зокрема, ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень) та протипожежних вимог (зокрема, Додаток 3.1 ДБН 360 - 92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень «Протипожежні вимоги»), а їх розташування перешкоджає проходу та проїзду співвласника ОСОБА_5 до квартири № 1 в житловому будинку ОСОБА_7. «А» за рахунок проїзду шириною 1.75 м., довжиною 14.0 м (відповідно до угоди про добровільний розподіл домоволодіння та земельної ділянки між співвласниками по вул. Урицького, 11-А в м. Запоріжжі від 06.06.1983 року (т. 1 а/с 80-81)) таке будівництво вважається самочинним.

На підставі ч. 1 ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, позов ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов'язання ОСОБА_6 демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А, а саме: прибудову літ. А1 та мансарду МС є законним та обґрунтованим.

В свою чергу, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою, згідно з частками співвласників у праві власності на житловий будинок та визнання права на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає частці у домоволодінні, зобов'язавши співвласника не чинити перешкод в її приватизації слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до висновку експерта № 2323 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.11.2017 року: «Земельна ділянка № 11-А по вул. Урицького в м. Запоріжжі, на момент проведення дослідження, не приватизована, тому розробити та надати на розгляд суду варіанти розділу земельної ділянки між співвласниками не видається за можливе, а можливо тільки встановити порядок користування земельною ділянкою. Вивченням наданої документації, встановлено, що у рішенні народного суду Комунарського району від 23 вересня 1983 року (т. 1 а/с 82) інформація стосовно площі або порядку користування земельною ділянкою, відсутня. Крім того слід зазначити, що у наданих на дослідження матеріалах справи відсутній технічних паспорт БТІ, дійсний станом на момент прийняття рішення суду, тому ідентифікувати, які саме надвірні споруди та згідно з яким технічним паспортом БТІ, виділяються по цьому рішенню суду кожному із співвласників, не видається за можливе.

Таким чином, визначити порядок користування земельною ділянкою, відповідно рішення суду народного суду Комунарського району від 23 вересня 1983 року між співвласниками будинку, з технічної точки зору, не видається за можливе.».

Запропонований експертом варіант порядку користування земельною ділянкою № 11-А по вул. Урицького в м Запоріжжі, загальною площею 514,0 м2, згідно з частками співвласників суд не може взяти до уваги, оскільки він передбачає, що «Для даного варіанту порядку користування земельною ділянкою, частину паркану № 9 необхідно перенести на межу земельних ділянок, згідно з запропонованим варіантом порядку користування земельною ділянкою. … У сторін є технічна можливість влаштувати проходи на земельні ділянки, які знаходяться в їх користуванні, як при фактичному користуванні земельними ділянками, так і при запропонованому варіанту порядку користування земельною ділянкою: при фактичному користуванні у ОСОБА_6 є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 10,11 м, а у ОСОБА_5 с технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 6,92 м; при запропонованому варіанту порядку користування земельною ділянкою у ОСОБА_6 є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає 4,20 м, а у ОСОБА_5 є технічна можливість влаштувати прохід на земельну ділянку з боку вулиці ширина земельної ділянки складає: 12,83 м.», тоді як ОСОБА_6 зустрічні позовні вимоги відповідно до висновку експерта № 2323 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.11.2017 року не уточнювались, а в силу ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Разом з тим, ОСОБА_6 в ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами не довів, що його право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає його частці у домоволодінні, а саме 12/25 від загального розміру земельної ділянки (що знаходиться у спільному користуванні ОСОБА_6 із ОСОБА_5О.) кимось порушується, не визнається або оспорюється і що з боку ОСОБА_5 йому чиняться перешкоди в приватизації земельної ділянки.

А тому в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_6 слід стягнути на користь ОСОБА_5 понесені ним судові витрати з оплати судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 229, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз» про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні власністю, зобов'язавши ОСОБА_6 демонтувати самовільно збудовані споруди на земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Запоріжжя, вул. Урицького, буд. 11-А, а саме: прибудову літ. А1 та мансарду МС.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати з оплати судового збору в сумі 487 грн. 20 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 30-ти денного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 травня 2018 року.

Суддя: В.Б. Кулик