Р І Ш Е Н Н Я
13.11.2018 р. 145/1579/18
2/145/891/2018
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Ратушняка І. О. ,
при секретарі Тихій О.Н.,
за участі позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 10 жовтня 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.
16 травня 2011 року в них народилась донька ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу донька проживатиме з нею. Спільне майно вони поділять добровільно.
Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем протягом останніх шести місяців не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили взаємні почуття один до одного, втрачено взаємоповагу, тому, на її думку, немає ніякого сенсу в збереженні даного шлюбу.
Причиною розірвання їхніх відносин стало те, що вони не могли знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо їхнього спільного проживання. Взагалі, у них різні характери та погляди на життя і різні плани щодо майбутнього. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.
Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_3.
Просить розірвати шлюб.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, просить розірвати шлюб.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).
В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка після розірвання шлюбу проживатиме з позивачкою.
Спору про поділ майна немає.
Шлюб фактично розпався. Сторони більше шести місяців проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, втратили взаємні почуття, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.
Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.
Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму сплаченого позивачем при подачі заяви судового збору суд стягує з відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України,
Розірвати шлюб, зареєстрований 10 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, актовий запис №104.
Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище "Литвинюк".
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 14.11.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.