ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/1146/17

Головуючий у першій інстанції - Чурупченко М. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/218/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД в складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивач - ОСОБА_2

Відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз»

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» про захист прав споживача послуг з газопостачання,

місце ухвалення судового рішення - м. Корюківка Чернігівської області

дата складання повного тексту судового рішення - 07 вересня 2018 року

УСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив визнати протиправними дії відповідача ПАТ «Чернігівгаз» по нарахуванню на його особовий рахунок № НОМЕР_1 заборгованості за газопостачання в сумі 2799,90 грн. станом на 01.07.2015р; зобов'язати ПАТ «Чернігівгаз» списати з його особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 2799,90 грн., яка виникла станом на 01.07.2015р.; визнати протиправними дії ПАТ «Чернігівгаз» по припиненню постачання газу в його будинок по АДРЕСА_1; стягнути з ПАТ «Чернігівгаз» на його користь матеріальні збитки в грошовій сумі 3109,55 грн., які він поніс в результаті протиправних дій відповідача та стягнути з ПАТ «Чернігівгаз» на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні заборгованості за послуги з газопостачання ПАТ «Чернігівгаз» не була врахована наявність пільги, а тому вважає, що відповідач безпідставно враховував всіх членів його сім?ї при нарахуванні плати за надані послуги з газопостачання.

Позивач посилається на те, що його два сини хоча і прописані в будинку, але не проживали в ньому і вже не були членами його сім?ї, а відповідач на його звернення не реагував, припинив газопостачання в будинок та завдав матеріальні збитки та моральну шкоду.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне та неправильне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що апелянт є інвалідом війни 2 групи та має 100% пільгу по оплаті житлово-комунальних послуг.

Як зазначає апелянт, до складу його сім»ї входять він та його дружина ОСОБА_3, а двоє повнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в спірному будинку, але працюють та проживають у м. Києві і членами його сім»ї не являються

Тому апелянт вважає, що сума заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 2799,90 грн. є необгрунтованою і складається із боргу в сумі 1487,90 грн. за період з лютого 2003 року по червень 2005 року, в сумі 1313 грн. - за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, проте суд першої інстанції не взяв до уваги сплив строку позовної давності.

Апелянт наголошує на тому, що загальна сума заборгованості станом на 29.07.2015 року згідно попередження 607 від 05.08.2015 року становила 1313 грн.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не врахований той факт, що довідка Корюківської міської ради від 30.03.2012 року про склад сім»ї підтверджує обставини за 2012 рік і не стосується обставин нарахування боргу в сумі 1313 грн. за період з жовтня 2014 року по липень 2015 року.

Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, залишив поза увагою довідки, надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про місце проживання в м. Києві, копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5, копію договору № 221214 від 22 грудня 2014 року, яким підтверджується місце проживання ОСОБА_5, копію довідки руху по банківському картковому рахунку ОСОБА_4 в перід з 01.10.2014 року по 31.12.2015 року, копію довідки № 8169 від 26.10.2015 року про реєстрацію в спірному будинку лише двох осіб.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівгаз» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2, а рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 81 ЦПК України, виходив з того, що позивачем не доведено неправомірності дій відповідача, щодо порушення його прав, як споживача послуг з газопостачання.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 є співвласником 1/4 частини будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.11.1998 року, іншими співвласниками будинку є ОСОБА_3 на 1/4 частину, ОСОБА_4 на 1/4 частину, ОСОБА_5 на 1/4 частину спірного будинку.

Позивач ОСОБА_2 є споживачем послуг газопостачання, які надає ПАТ «Чернігівгаз» на підставі укладеного 29 березня 2012 року Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання між ПАТ «Чернігівгаз» та ОСОБА_2, згідно якого послуги з газопостачання здійснюються споживачу за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням Серії НОМЕР_2 від 28.12.2004 року та має 100% пільгу на оплату житлово-комунальних послуг.

Зазначені обставини сторонами не заперечувались та не спростовані.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом також встановлено, що станом на 30.03.2013 року існує заборгованість за надані послуги газопостачанняу розмірі 1487,90 грн.

З матеріалів справи, а саме довідки Корюківської міської ради від 30.03.2012 року убачається, що до складу сім»ї позивача ОСОБА_2 входить дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, син ОСОБА_8

13 березня 2015 року ОСОБА_2 надано попередження №238 про наявність заборгованості за послуги з газопостачання станом на 01.03.2015 року в розмірі 1171 грн. 22 коп. та попереджено про припинення газопостачання у випадку несплати боргу.

05 серпня 2015 року позивача ОСОБА_2 повідомлено про наявність заборгованості за послуги з газопостачання станом на 29.07.2015 року в розмірі 1313 грн. та попереджено про припинення газопостачання при несплаті боргу.

19 червня 2017 року ОСОБА_2 повідомлено про наявність заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 19.06.2017 року в сумі 2799,90 грн. та попереджено про припинення з 29.06.2017 року газопостачання при несплаті боргу.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено, що 12 липня 2017 року згідно акту № 8 на відключення подачі газу, за адресом: АДРЕСА_1 згідно п.1, пп. 1.1., розділу 7 Кодексу газорозподільних систем (за борги) припинено постачання газу.

З матеріалів справи убачається, що 13.09.2017 року згідно акту б/н на підключення подачі газу за адресою АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_2 відновлено газопостачання.

Зважаючи на сукупність обставин цієї конкретної справи, апеляційний суд враховує наступне.

Законом України «Про ринок природного газу» визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.

Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу,зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG. Регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494.

Згідно п.4 гл.1 Кодексу ГРС, власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об'єктом, зокрема газовими мережами або об'єктом газорозподільної системи; побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Згідно постанови НКРЕКП № 194 від 03.02.2011 року «Про видачу ліцензій на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ПАТ «Чрнігівгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом терміном дії з 31.03.2010 року по 30.03.2015 року.

З 01 липня 2015 року постановою НКРЕКП № 1644 від 28.05.2015 року ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану), вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Чернігів та Чернігівської області видано ТОВ «Чернігівгаз Збут».

Відтак, питання розрахунків за спожитий природний газ з 01 липня 2015 року є у компетенції ТОВ «Чернігівгаз Збут», а не ПАТ «Чернігівгаз».

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що акт № 8 на відключення подачі газу за адресою АДРЕСА_1 складений 12 липня 2017 року та підписаний представниками ПАТ «Чернігівгаз»: майстром ОСОБА_9, слюсарем ОСОБА_10 та зварником ОСОБА_11 Газопостачання до житлового будинку позивача по АДРЕСА_1 ПАТ «Чернігівгаз» припинено 12 липня 2017 р.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначений акт складений представниками ПАТ «Чернігівгаз» та здійснено відключення будинку позивача ОСОБА_2 від газопостачання без відповідної ліцензії на здійснення таких дій, оскільки дія ліцензії ПАТ «Чернігівгаз» припинена 01.07.2015 р., а з 01.07.2015 року такі функції виконує ТОВ «Чернігівгаз Збут».

На спростування зазначених обставин відповідачем не надано доказів суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду.

Зважаючи на обставини справи, апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи відповідача про те, що позивач у вересні 2017 року сплатив наявний борг, а отже визнав цей борг за надані послуги з газопостачання, оскільки питання розрахунків за спожитий природний газ з 01 липня 2015 року є у компетенції ТОВ «Чернігівгаз Збут» і на спростування цих обставин відповідачем в апеляційному суді належних і документальних доказів не представлено і у матеріалах справи такі докази відсутні. Окрім того, зважаючи на наявну у позивача пільгу стовідсоткового звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги, відповідачем не доведено існування у позивача боргу 2799,90 грн. станом на 01.07.2015 р. за спожитий природний газ і на підтвердження такої заборгованості ПАТ «Чернігівгаз» не надано належних і допустимих та достовірних доказів у суді першої та апеляційної інстанцій, а рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Відтак, 12 липня 2017 року відключення будинку позивача від газопостачання ПАТ «Чернігівгаз» здійснено за відсутності заборгованості по сплаті за спожитий газ та без жодних правових підстав.

Як убачається з матеріалів справи, на погашення заборгованості після відключення будинку від газопостачання та за підключення будинку до газопостачання позивачем було сплачено 3109,55 грн., що підтверджується наявними у справі документальними доказами та не заперечувалось відповідачем. При цьому відповідачем не спростовні аргументи позивача про те, що він, позивач, після безрезультатної переписки з відповідачем щодо нарахованої заборгованості та після відключення будинку від газопостачання, не визнаючи боргу, був змушений сплатити відповідачеві заявлену суму боргу, щоб відновити газопостачання.

Зазначені обставини не були належним чином досліджені і не узяті до уваги судом першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення справи про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дії ПАТ «Чернігівгаз» по нарахуванню на особовий рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 заборгованості за газопостачання в сумі 2799,90 грн. станом на 01.07.2015 року; зобов'язання ПАТ «Чернігівгаз» списати з особового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 заборгованість за газопостачання в сумі 2799,90 грн., нарахованої станом на 01.07.2015 року; визнання протиправними дії ПАТ «Чернігівгаз» по припиненню постачання газу до будинку по АДРЕСА_1; стягнення з ПАТ «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_2 матеріальних збитків в сумі 3109,55 грн.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволення вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. N 4 із змінами, надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У ст. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 глави 82 ЦК України.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв»язку між діями відповідача та станом здоров»я позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» по нарахуванню на особовий рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 заборгованості за газопостачання в сумі 2799,90 грн. станом на 01.07.2015 року.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Чернігівгаз» списати з особового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 заборгованість за газопостачання в сумі 2799,90 грн., яка виникла станом на 01.07.2015 року.

Визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» по припиненню постачання газу до будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 3109,55 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: