УХВАЛА

17 квітня 2018 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 цього ж дня отримала кредит в розмірі 8715 гривень 95 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та позивачем кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, тому станом на 4 лютого 2018 року виникла заборгованість у розмірі 13883 гривні 54 копійки, яку ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1

Дослідивши вказану позовну заяву та додані до неї документи вважаю за необхідне залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивачем не виконано вимоги, передбачені пунктами 6-8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, не зазначено відомості про:

- вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

- вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- а також, відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачеві слід зазначити:

- докази, якими може бути підтверджено отримання кредитних коштів ОСОБА_1 та їх розмір;

- про дату припинення виконання ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором та якими доказами це може бути підтверджено;

- розширений розрахунок заборгованості, із зазначенням сплати чи несплати відповідачем грошових коштів щомісячно;

- про повідомлення відповідача щодо можливості настання фінансових санкцій у разі неналежного виконання зобовязань по кредитному договору та несплати заборгованості, та якими доказами це може бути підтверджено.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Закону суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі.

Однак, до позовної заяви додано платіжне доручення № PROM9BDZ3D від 9 лютого 2018 року, яке не відповідає вимогам, зазначеним вище, оскільки у вказаному документі не зазначено прізвище, ім'я та по батькові уповноважених посадових осіб, зокрема, бухгалтера та керівника установи та не скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому це платіжне доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 цього Закону здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Кредитний договір № б/н між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено 11 жовтня 2016 року.

За таких підстав позивачеві слід зазначити про те, чи отримано ПАТ КБ "ПриватБанк" дозвіл на право здійснення операцій з їх переліком, який вказується у додатку до дозволу про перелік операцій, станом на день укладення кредитного договору зазначеного вище та якими доказами це може бути підтверджено, а також зазначити про те, коли було прийнято Статут ПАТ КБ "ПриватБанк" та дату внесення до нього змін, зокрема, прийняття його нової редакції.

Згідно з ст. 9 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

Згідно з ч. 3 ст. 14 вказаного Закону сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до вимог статті 9 ЦПК (1618-15) суд має забезпечити при розгляді справи здійснення цивільного судочинства державною мовою, складання судових документів лише державною мовою, незалежно від клопотання учасників процесу. ЦПК не зобов'язує суд перекладати складені ним судові документи чи посвідчувати їх в разі здійснення перекладу іншими особами.

Однак до позовної заяви додані копії документів, а саме "Генеральное соглашение о реструктуризации задолженности и присоединении к Условиям и правилам предосталения банковских услуг", "Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке", "Извлечение из Условий и правил предоставления банковских услуг", викладені російською мовою, яка не є регіональною мовою в м. Бар та в Барському районі Вінницької області.

За таких підстав позивачеві слід надати вищевказаний письмовий доказ, викладений державною мовою чи засвідчений, в установленому порядку, його переклад на державну мову.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Однак, подані до позовної заяви копії документів, належним чином не засвідчені, що суперечить вимогам, зазначеним вище.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивача і надати йому триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі не виконання позивачем вимог суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі частин 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, частин 1, 3 ст. 14 Закону України "Про засади державної мовної політики" № 5029-VI від 3 липня 2012 року, керуючись пунктами 1, 2 ст. 95, пунктами 5, 6, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177, частинами 1, 3, 7 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі невиконання позивачем вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя