Провадження №2/359/1428/2018
Справа №359/1710/18
12 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач та представник третьої особи також не з'явились у судове засідання. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов та пояснення щодо позову не надали та про причини неявки суд не повідомили.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між нею та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки, відповідно до якого предметом іпотеки є нежитлова будівля - магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
24 листопада 2016 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» був укладений договір факторингу №48, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «Фінактив».
28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» був укладений договір факторингу №48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «Позика».
Вказані обставини у повній мірі підтверджуються заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року (а.с.4-7).
Водночас, згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що на об'єкт - магазин, загальною площею 60,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серії та номер 36927851, виданої 02 липня 2013 року ВДВС Бориспільського МРУЮ у Київській області (а.с.9-10).
У відповідності до ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення.
Згідно з ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.
Відповідно до вимог ч.3 ст.51 цього Закону визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.
Згідно з положенням ч.1 та ч.2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Крім цього, відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 09 квітня 2014 року у справі №6-13цс14 з урахуванням положень частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» та частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання здійснюється за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -іпотекодержателя, який має пріоритет перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
За змістом ч.4 та ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку що накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, в тому числі на магазин, що розташовується в АДРЕСА_1, який переданий в іпотеку порушує права позивача як іпотекодержателя вказаного нерухомого майна.
Зокрема, порушується право ТОВ «ФК «Позика» щодо набуття права власності на предмет іпотеки.
Тому, позовні вимоги ТОВ «ФК «Позика» є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме слід зняти арешт з вказаного нерухомого майна.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжного доручення від 27 лютого 2018 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ТОВ «ФК «Позика» сплатило судовий збір у розмірі 1762 гривні. Пред'явлений позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_1 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1762 гривні.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.16 Закону України «Про заставу», ст.51, ч.4 та ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 та ч.2 ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд -
Зняти арешт з об'єкта нерухомого майна, а саме магазину загальною площею 60,7 кв.м., що розташовується в АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 36927851, номер запису про обтяження 1532183 від 05 липня 2013 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
На підставі ч.5 ст.268 ЦПК України повне заочне рішення складено та підписано без його проголошення 12 листопада 2018 року.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський