Справа № 368/598/18
У Х В А Л А

Іменем України

"08" травня 2018 р. Суддя Кагарлицького районного суду Київської області розглянувши в м. Кагарлику заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Віскар Агро» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віскар Агро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС» «УЗИН ПЛЮС», Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» МіхачоваВячеслава Анатолійовича про визнання недійсними правочинів, договорів, скасування рішень та записів,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВІСКАР АГРО» звернулось до Кагарлицького районного суду Київськоїобласті з позовомдо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС» «УЗИН ПЛЮС», Державний реєстратор Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» МіхачоваВячеслава Анатолійовича про визнання недійсними правочинів, договорів, скасування рішень та записів.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його незаконно було позбавлено права володіння та користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:313:0005, :02:312:0004, :02:312:0003, :02:319:0023, :02:311:0007, :02:318:0022, :02:313:0007, :02:313:0006, :02:319:0012, :02:318:0021, :02:312:0001, :02:312:0034 внаслідок вчинення орендодавцями недійсних правочинів щодо одностороннього розірвання договорів оренди, укладених з позивачем, та укладення договорів оренди з іншою особою - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС».

В заяві про забезпечення позову позивач просить суд заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України га його територіальним органам. Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад. Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних об'єктів нерухомого майна:

-земельної ділянки кадастровий номер :02:313:0005;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:312:0004;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:312:0003;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:3 1 9:0023:

-земельної ділянки кадастровий номер :02:31 1:0007;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:318:0022;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:313:0007;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:313:0006;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:319:0012;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:318:0021;

-земельної ділянки кадастровий номер :02:312:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер :02:312:0034.

Мотивував заяву тим, що зважаючи на те, що наразі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно орендарем спірних земельних ділянок значиться не позивач, а особа, якій незаконно були передані в оренду земельні ділянки - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИНПЛЮС»,дана особа може вільно та на власний розсуд здійснювати правомочності володіння та користування земельними ділянками, зокрема, передавати їх в суборенду іншим особам, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на користування земельними ділянками, що не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Незастосування заходів забезпечення позову в даному випадку неминуче призведе до появи нових обставин, які ускладнюватимуть відновлення прав позивача та зумовлять необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав.

Так, якщо право оренди земельних ділянок продовжить переходити до інших осіб, виникне необхідність у залученні цих осіб до участі у справі, пред'явленні додаткових позовних вимог про визнання недійсними правочинів що до передання земельних ділянок в оренду, а оскільки змінювати предмет позову можливо лише до закінчення підготовчого засідання (ч. 3 ст. 49 ЦПК України), позивач фактично буде змушений звертатись до суду з новими позовами, що зумовить додаткові часові та матеріальні втрати.

Судом встановлено слідуюче.

Згідно ст. 149 ч.1 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачено, що одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.. 27, 17 ЗУ «Про оренду землі» передбачено право орендаря витребувати орендовані земельні ділянки з незаконного володіння та користування які вважаються переданими з моменту державної реєстрації права оренди, але позивач обрав інший спосіб захисту прав визнання недійсними договорів оренди землі. А наслідком недійсності договорів відповідно до ст.. 216 ч.2 ЦК України є повернення земельних ділянок стороні договору власнику земельної ділянки, а не позивачу.

Посилання, що позивач в подальшому заявить додаткову вимогу про витребування земельних ділянок з незаконного володіння не вбачається обґрунтованим, так як позивач вказує про наявність в господарському суді справи між іншими юридичними особами стосовно користування спірними земельними ділянками, але не вказує про використання свого права як третьої особи з самостійними вимогами подати позов у вказаній справі до позивача і відповідача про витребування і усунення перешкод, а також про використання права подати заяву про забезпечення позову в справі, що розглядає господарський суд.

За вказаних обставин суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Розгляд проведено без повідомлення сторін спору.

А тому на підставі вище викладеного в задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.149-152 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

В задоволені заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали який складено 08.05.2018 року.

Суддя: ОСОБА_13