328/3435/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Коваленко П.Л., розглянувши подання Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,

встановив:

Головний державний виконавець Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу до виконання ним зобовязань, відповідно до виконавчого листа № 1-42 виданого 10.08.2015 Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення боргу на користь ОСОБА_3 в сумі 60646,05 грн. (залишок боргу становить 29000,00 грн.).

Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульований Цивільним процесуальним кодексом України та має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема в статті 441 ЦПК України.

Вважаю, що наслідком недотримання зазначених умов є залишення подання без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, визнання подання неподаним та його повернення заявнику (стаття 185 ЦПК України).

Перевіривши матеріали зазначеного подання, вважаю, що воно підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19 ч.3 статті).

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст.441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В розділі XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮУ 02.04.2012 № 512/5 (у редакції 07.11.2018 року), зазначено, що подання має обовязково містити, зокрема: обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи).

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», надано право виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Зазначене міститься і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012. Ця Інструкція містить окремий розділ XIІІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», у якому передбачено зміст подання приватного виконавця при зверненні до суду з визначенням заходів (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України), найменування органів, які мають їх здійснити.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та серед іншого, має обовязково містити: для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - найменування суду, до якого надсилається подання; прізвище, ім'я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік); громадянство боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов'язань; резолютивну частину подання.

Розділом VI та ст.441 ЦПК України не визначені конкретні вимоги до форми та змісту подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, оскільки в розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, слід застосовувати аналогію права на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, державним виконавцем при зверненні до суду з даним поданням вищевказані вимоги не дотримані, зокрема, подання не сформоване в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку органу державної виконавчої служби; в поданні не зазначена повна назва суду; подання не містить офіційної електронної адреси та адрес електронної пошти, відомих номерів засобів звязку боржника.

Крім того, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за межі України є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

В тексті подання виконавець покликається на ту обставину, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань за судовим рішенням, однак обґрунтування такого ухилення боржника не вказує.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У Листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 судам розяснено, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, державним виконавцем не надано жодних підтверджень, які б свідчили про умисне ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, а саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення від виконання покладених на нього рішення обов'язків.

Також, державним виконавцем не надано підтверджень того, що ним були здійснені всі заходи передбаченими Законом України щодо примусового виконання судового рішення або усі вони є безрезультатними.

Також, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» передбачено, що до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інші документи виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Між тим, державним виконавцем не було додано до подання жодних доказів на підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику та ознайомлення останнього про існування виконавчого провадження, викликів до виконавця (зазначено лише, що виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки для надання пояснень). Матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішення суду, не надано доказів щодо місця реєстрації та проживання боржника на час звернення до суду.

При цьому, і в самому поданні зазначені відомості відсутні.

Крім того, заявник посилається на норми ст.377-1 ЦПК України, яка втратила свою чинність 15.12.2017, що також підлягає уточненню.

Окрім цього, вважаю за необхідне зазначити, що безпідставним є погодження подання начальником Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, оскільки чинною Інструкцією це не вимагається. Таке положення містилось в попередній редакції Інструкції, яка втратила чинність.

ВСУ в Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК України (в ред. 2004 року), аналогічна норма якої закріплено в ст.441 ЦПК України (в ред. від 15.12.2017 року) від 30.09.2016 зазначено: «в аналізі судової практики, здійсненому у грудні 2012 р., ВСУ висловив думку, що в разі неналежного оформлення подання державних виконавців правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали повертають ці подання відповідно до ст.121ЦПК України (в ред. 2004р., аналогічна норма якої закріплено в ст. 185 ЦПК України (в ред. від 15.12.2017 року)). Така позиція і зараз визнається правильною».

Враховуючи наведене, приходжу до переконання про необхідність залишення подання без руху та надання державному виконавцеві строку для виправлення недоліків даного подання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.10, 177, 185, 259, 260, 441 ЦПК України, суддя,

постановив:

Подання головного державного виконавця Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу залишити без руху.

Надати головному державному виконавцю строк пять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити головному державному виконавцю, що якщо у встановлений строк він виконає вимоги викладені в ухвалі суду, подання вважається поданим в день первісного його подання до суду. У разі, якщо головний державний виконавець не усуне недоліки подання у встановлений строк, подання вважається неподаним та повертається державному виконавцю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: