Справа №339/281/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2018 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О.С.
секретаря судового засідання Латик В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання,-
16.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнатиОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку в будинку.
При цьому, вказує, що постійна відсутність відповідача понад один рік створює для неї, як власника будинку, труднощі та додаткові матеріальні затрати, адже у зв'язку з реєстрацією відповідача вона не може оформити субсидію. При розрахунку доходу домогосподарства беруться до уваги й доходи відповідача, яка непроживає у вказаному будинку без поважних причин.
Ухвалою суду від 27.08.2018 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.
16.10.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності, у зв'язку з сімейними обставинами та не заперечує щодо заочного винесення рішення у справі (а.с.38).
Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином і від неї не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в її відсутності ( а.с.29,36) та не надала відзив на позов.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 17.04.2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.11).
Встановлено, що відповідач, яка є членом сім"ї позивача (онучкою), зареєстрована в даному будинку і не проживає в ньому без поважних причин більше одного року.
Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та актом обстеження побутових умов, в якому зафіксований факт відсутності відповідача по місцю реєстрації без поважних причин з 2010 року (а.с.9-10).
Зокрема, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказали, що відповідач не проживає з 2010 року у вказаному будинку. При цьому, ствердили, що відповідач добровільно залишила домоволодіння, виїхавши за кордон , де одружилася та проживає разом із чоловіком.
Отже, доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями заважала праву проживання відповідачу в домоволодінні і вона примусово залишила житлове приміщення судом не здобуто.
Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як зазначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.
Судом достовірно встановлено, що відповідач не несе ніяких обов'язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, однак за комунальні послуги позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі.
Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна.
Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Позивач довів суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що відповідач більше 1 року тому залишила вказаний будинок, не проживає в ньому, несплачує комунальні послуги, не здійснюють догляд за ним, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належному позивачу домоволодінні більше одного року, втративши інтерес до вказаного житла, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням.
Що ж стосується вимог позивача про зняття відповідача з реєстрації у вказаному будинку, то вони не підлягають до задоволення та є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
На підставі викладеного ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.
В задоволенні решту позовних вимог щодо зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування або ім'я сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:
ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 - місце проживання АДРЕСА_1.
Дата складання повного тексту рішення - 15 листопада 2018 року.
Суддя О.С. Головенко