Справа № 404/2744/18
Номер провадження 2-о/404/156/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Іванової Н.Ю.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Гуйван О.В.

за участю прокурора - Мельникової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Кропивницький, вул. Індустріальна 32, для надання психіатричної допомоги.

Заява мотивована тим, що 29.04.2018 року лікарем/фельдшером ШМД КЗ «КОПЛ» Галичанко був оглянутий громадянин ОСОБА_3. Зроблено висновок про необхідність його госпіталізації до психіатричного закладу, так як обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, у звязку з встановленням в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина ОСОБА_3, які надійшли від опікуна хворого ОСОБА_5. 29.04.2018 року о 19 год. 15 хв. ОСОБА_3 було госпіталізовано в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», оглянуто лікарем-психіатром ОСОБА_6 та підтверджено висновок про необхідність його госпіталізації. Комісія лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» у складі: заступника головного лікаря ОСОБА_7, завідувача відділенням № 11 ОСОБА_4, лікар-психіатр відділення № 11 ОСОБА_8 підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ЗУ «Про психіатричну допомогу» та прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, можливе тільки в умовах стаціонару, згоду на яку неможливо мати, оскільки особа є недієздатною.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор дану заяву також підтримала та просила суд ухвалити рішення про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу.

ОСОБА_3 в судовому засіданні думку щодо своєї госпіталізації не зміг висловити в силу захворювання.

Опікун ОСОБА_5, яка є матірю недієздатного, просила заяву задовольнити та госпіталізувати ОСОБА_3 до психіатричного закладу через погіршення його стану здоровя.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", законного представника особи, щодо якої розглядається питання, повязане з наданням психіатричної допомоги, думку прокурора, який погодився із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III "Про судоустрій України", з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2016 року, яке набрало законної сили, визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлено опіку та призначено його опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 6/.

29.04.2018 року опікун звернулася до головного лікаря Комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" ОСОБА_9І з заявою про госпіталізацію ОСОБА_3, який є її сином, у звязку з погіршенням його психічного стану: хворіє ДЦП і епілепсію є інвалідом І-Б групи. Дома поводився неадекватно, побив бабусю, відмовляється від прийому ліків і їжі /а.с. 5/.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.04.2018 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: деменція внаслідок раннього органічного ураження ЦНС (родова травма з утворенням вродженої кісти тьмяно-скроневої долі головного мозку зліва) з частими поліморфними пароксизмами, дисфоріями. Супутний діагноз: ДЦП, правосторонній геміпарез зі стійкими рухомими порушеннями. Доліхосігма в ст. компенсації. Підставою для госпіталізації є те, що він вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хворого ОСОБА_3 до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку /а.с. 4/.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 визнаний у встановленому порядку недієздатним та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.04.2018 року страждає на деменцію внаслідок раннього органічного ураження ЦНС (родова травма з утворенням вродженої кісти тьмяно-скроневої долі головного мозку зліва) з частими поліморфними пароксизмами, дисфоріями. Супутний діагноз: ДЦП, правосторонній геміпарез зі стійкими рухомими порушеннями. Доліхосігма в ст. компенсації, які потребують нагляду та лікування, а відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ст.ст. 13, 14, 16-19, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", керуючись ст. ст. 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати недієздатного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення суду складено 11.05.2018 року.

Головуючий суддя Н.Ю. Іванова

присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2