Дата документу 14.11.2018 Справа № 331/6582/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/6582/7 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/311/18 Суддя-доповідач Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

Головуючого Крилової О.В.,

Суддів Кухаря С.В.,

Полякова О.З.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Владест Девелопмент ЛТД» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Владест Девелопмент ЛТД» до ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про стягнення заборгованості за виконання поручителем зобов'язання за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017року ТОВ «Владест Девелопмент ЛТД» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ПАТ «Дельта Банк», про стягнення заборгованості за виконання поручителем зобов'язання за кредитним договором

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2012 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким право вимоги перейшло до ПАТ «Дельта Банк». Кредитні зобов'язання позичальника забезпечені заставою грошових коштів у сумі 3 780 000,00 грн., що розміщені на депозитному рахунку в AT «Дельта Банк», згідно Генеральному договору про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11.06.2013 року, укладеному між AT «Дельта Банк» та TOB «Владест Девелопмент ЛТД».

Строк повернення кредиту становив не пізніше 23.03. 2015 року.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. договору застави майнових прав від 06.09.2013 року предметом застави є майнові права на отримання грошових сум у повному обсязі,включаючи право на отримання суми депозитного вкладу, залишок якого станом на 21.08.2014 року складає 3 780 000,00 грн., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладання цього договору або виникнуть у майбутньому у заставодавця з Генерального договору про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна», укладеного між сторонами 11.06.2013 року та додаткових договорів до нього.

Заставою за цим договором забезпечується виконання заставодавцем, зобов'язань за кредитним договором від 07 червня 2012 року.

Відповідно до п. 4.4. договору застави згідно ст.212 Цивільного кодексу України та домовленості сторін, якої досягнуто при укладанні цього договору, в момент настання хоча б одного з випадків, передбачених п. 4.1. та п.2.1.4. цього Договору, предмет застави вважається реалізованим шляхом відступлення Заставодавцем Заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права без укладання будь-якого окремого договору, окрім цього договору, в такому порядку: 4.4.1. Заставодавець вважається таким, що відступив, а Заставодержатель - таким, що прийняв право вимоги грошових коштів».

Таким чином, позивач вважає, що відповідно до умов договору застави та кредитного договору предмет застави є реалізованим 24 березня 2015 року, застоводавець є таким, що відступив, а заставодержатель - таким, що прийняв право вимоги грошових коштів.

Заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта банк» станом на 23 березня 2015р. склала 3 400 000 грн.

Сума депозиту позивача за депозитним договором станом на 24 березня 2015р. склала 3 780 000 грн.

Зазначає, що всі зобов'язання відповідача перед ПАТ «Дельта банк» за кредитним договором від 07 червня 2012 року у розмірі 3 400 000,00 грн. є погашеними у повному обсязі 24 березня 2015 року за рахунок депозитних коштів позивача, а до ТОВ «Владест Девелопмент ЛТД» як поручителя перейшли права позикодавця в обсязі виконаного грошового зобов'язання, тобто на суму 3 400 000,00 грн.

Оскільки відповідач ухиляється від повернення коштів позивачу, останній вимушений звертатися за захистом свого порушеного права до суду з даним позовом про стягнення з нього заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд на підставі ст.512,556 ЦК України стягнути з відповідача на його користь 100 000 грн. та судовий збір в сумі 1000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ТОВ «Владесат Девелопмент ЛТД» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2018 року справу призначено судді-доповідачу Полякову О.З.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду без виклику та повідомлення учасників справи, з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 16.10.2018 року справу передано у провадження судді-доповідача Криловій О.В.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Дельта Банк» як кредитор боржника ОСОБА_4 не реалізував своє право на звернення стягнення на предмет застави - депозитний вклад ТОВ «Владест Девелопмент ЛТД» , а тому у останнього і не виникло право вимоги в порядку ст.556 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України ).

Статтею 530 ЦК України встановлено , що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (ч. 2 ст. 556 ЦК України).

Виходячи з заявлених позовних вимог предметом доказування у вказаній справі є саме факт виконання поручителем зобов'язання за кредитним договором № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року та його порушене право щодо отримання належних йому грошових коштів від відповідача ОСОБА_4

Судом встановлено, що 14 червня 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 08.1/1/10-Ск, згідно якому банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 4 020 000 (чотири мільйони двадцять тисяч) гривень 00 копійок строком по 10 червня 2011 року включно з процентною ставкою 3% річних.

Забезпеченням зобов'язань позичальника за цим договором є застава грошових коштів в сумі 4 051 000, 00 грн. , що розміщені на депозитному рахунку в Запорізькій філії ПАТ «Кредитпромбанк» згідно з договором № 15/ДС-04-10 строкового банківського вкладу в національній валюті юридичної особи резидента від 14.06.2010 року, укладеним із ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД», згідно з договором застави № 08.1/1/10-Ск від 14.06.2010 року (а.с. 18-19) .

07 червня 2012 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 08.1/1/12-Ск згідно умов якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 4 020 000 (чотири мільйони двадцять тисяч) гривень 00 копійок строком по 05 червня 2013 року включно з процентною ставкою 3% річних.

Забезпеченням зобов'язань позичальника за цим договором є застава грошових коштів в сумі 4 051 000, 00 грн. , що розміщені на депозитному рахунку в Запорізькій філії ПАТ «Кредитпромбанк» згідно з договором № 10/ДС-0412 строкового банківського вкладу для клієнтів корпоративного бізнесу від 07.06.2012 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД», згідно з договором застави № 08.1/301/12-Ск від 07.06.2012 року (а.с. 137-138) .

ПАТ «Дельта Банк» згідно Договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року прийняло від ПАТ «Кредитпромбанк» право вимоги за кредитним договором № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року.

11 червня 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Генеральний договір № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» згідно умов якого вкладник розміщує грошові кошти в сумі та на строки обумовлені додатковим договорами (а.с. 24-25).

06 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 4 020 000 (чотири мільйони двадцять тисяч) гривень 00 копійок строком по 02 січня 2014 року включно.

Забезпеченням зобов'язань позичальника за цим договором є застава грошових коштів в сумі 4 051 000, 00 грн. , що розміщені на депозитному рахунку в АТ «Дельта Банк», згідно Генеральному договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11.06.2013 року, укладеному між ПАТ « Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД», згідно з договором застави майнових прав № К-5065714/S від 06 вересня 2013 року (а.с. 20-21).

06 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено договір застави майнових прав № К-5065714/S згідно умов якого предметом застави є майнові права на отримання грошових сум у повному обсязі ( включаючи право на отримання суми депозитного вкладу у розмірі 4 051 000, 00 грн. , залишок якого станом на 04 вересня 2013 року складає 4 051 000, 00 грн. , пені та штрафів , тощо, які існують на дату укладання цього договору або виникнуть у заставодавця з Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» укладений сторонами 11.06.2013 року, та додаткових договорів до нього.

Відповідно до п.4.1.1. та 4.1.2 заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави, в разі: якщо заставодержатель набув права вимагати дострокового виконання позичальника зобов'язання, забезпеченого заставою, і якщо його вимога не була задоволена позичальником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту її отримання позичальником та у разі, якщо заставодавець виявить свій намір щодо отримання ним суми банківського вкладу або її частину до закінчення строку, який зазначений в Депозитному договорі; при цьому, для цілей цього Договору, під «виявленням наміру щодо отримання суми банківського вкладу» Сторони розуміють направлення заставодавцем контрагенту за Депозитним договором вимоги видати йому суму банківського вкладу або її частину до закінчення строку, який зазначений в Депозитному договорі.

Відповідно до п. 4.4. Договору Застави згідно ст.212 Цивільного кодексу України та домовленості сторін, якої досягнуто при укладанні цього Договору, в момент настання хоча б одного з випадків, передбачених п. 4.1. та п.2.1.4. цього Договору, предмет застави вважається реалізованим шляхом відступлення Заставодавцем Заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права без укладання будь-якого окремого договору, окрім цього Договору, в наступному порядку: 4.4.1. Заставодавець вважається таким, що відступив, а Заставодержатель - такий, що прийняв право вимоги грошових коштів».

Відповідно до п. 4.1.8. п. 4.1. Договору застави Заставодержатель (ПАТ «Дельта банк) набуває право звернення стягнення на предмет застави «в інших випадках передбачених цим Договором, Кредитним договором та/або чинним законодавством України» (а.с. 14-15).

06 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено додатковий договір до Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року згідно умов якого, оскільки між сторонами з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 08.1/1/12-Ск, договір банківського вкладу не може бути розірваний достроково з ініціативи вкладника, а кошти не можуть бути достроково повернуті, та право вимоги вкладника не може бути відступлено третій особі повністю або частково до моменту виконання Позичальником як боржником за договором, належне виконання яких забезпечене заставою майнових прав згідно договору застави .

06 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено договір про уступку права вимоги № К-5065714/S Згідно умов якого ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» передає у повному обсязі, а ПАТ «Дельта Банк» приймає всі права ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» як кредитора за зобов'язаннями, шо виникли на підставі Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна», укладеним між Сторонами «11» червня 2013 року та додаткових договорів до нього (надалі - Депозитний договір), а саме: право вимоги, щодо отримання коштів в розмірі 4 051 000,00 грн. (чотири мільйони п'ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок), відповідно до умов Депозитного договору (в тому числі, суми депозиту, пені та штрафів, якщо такі будуть, тощо).

Уступка прав вимоги згідно умов цього Договору здійснюється з метою реалізації майнових прав, що є предметом застави згідно Договору застави майнових прав № К-5065714/8 від «06» вересня 2013 року, який був укладений між Сторонами, (надалі - Договір застави) в порядку звернення стягнення на предмет застави, що передбачений зазначеним Договором застави. Сторони домовилися, що цей Договір укладений під відкладальною обставиною, у зв'язку з чим, права та обов'язки Сторін за цим Договором настають, за умови набуття ПАТ «Дельта Банк» права звернення стягнення на майнові права, що є предметом застави за Договором застави (а.с. 13).

11 січня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Додаткового договору № 1 від 12 червня 2013 року в рамках Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року, згідно умов якого розміщення вкладу здійснюється з 12 січня 2014 року по 21 січня 2014 року (а.с.27).

21 січня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Додаткового договору № 1 від 12 червня 2013 року в рамках Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року, згідно умов якого розміщення вкладу здійснюється з 21 січня 2014 року по 20 серпня 2014 року(а.с.28).

13 лютого 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 4 020 000 (чотири мільйони двадцять тисяч) гривень 00 копійок строком по 23 червня 2014 року включно (а.с. 22).

13 лютого 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено додатковий договір № 1 до договору застави майнових прав № К-5065714/S від 06 вересня 2013 року згідно умов якого заставою за цим Договором забезпечується виконання Заставодавцем, зобов'язань за № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року із всіма змінами і доповненнями до нього «Кредитний договір»), який укладений між Заставодержателем та ОСОБА_4 а саме: повернення суми кредиту в розмірі 4 020 000,00 гри, (чотири мільйони двадцять тисяч гривень 00 копійок), в строк до «23» червня 2014 року включно, сплати процентів, комісійної винагороди, пені та штрафів (якщо такі будуть) в розмірі, в порядку та в строки, що передбачені Кредитним договором, відшкодувати витрати Заставодержателю, понесені у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, та зверненням стягненням на предмет застави, а також відшкодувати інші витрати, передбачені умовами Кредитного договору та цього Договору (а.с. 16).

20 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до Додаткового договору № 1 від 12 червня 2013 року в рамках Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року, згідно умов якого розміщення вкладу здійснюється з 20 серпня 2014 року по 21 серпня 2014 року, сплата нарахованих процентів здійснюється шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок вкладника за період з 01 серпня 2014 по 19 серпня 2014 року включно здійснюється 20 серпня 2014 року, за період з 20 серпня 2014 року по день повернення (а.с. 29).

21 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Договір про внесення змін та доповнень № 4 до Додаткового договору № 1 від 12 червня 2013 року в рамках Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року, згідно умов якого розміщення вкладу здійснюється з 21 серпня 2014 року по 22 серпня 2014 року, сплата нарахованих процентів здійснюється шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок вкладника за період з 20 серпня 2014 по 21 серпня 2014 року включно здійснюється 20 серпня 2014 року, за період з 21 серпня 2014 року по день повернення (а.с. 30).

22 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено Договір про внесення змін та доповнень № 5 до Додаткового договору № 1 від 12 червня 2013 року в рамках Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11 червня 2013 року, згідно умов якого вкладник розміщує в банк на рахунок вклад 3 780 000 гривень. Розміщення якого здійснюється до 22 серпня 2014 року до 03 травня 2015 року, сплата нарахованих процентів за 21 серпня 2014 року здійснюється 22 серпня 2014 року , а за період з 22 серпня 2014 року по день закінчення здійснюється щомісячно, в перший робочий день кожного календарного місяця, що слідує за розрахунковим, а також в день повернення шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок вкладника (а.с. 31).

22 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір № 3 до кредитного договору № 08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року, згідно умов якого банк надає позичальнику кредит на споживчі цілі у розмірі 4 020 000 (чотири мільйони двадцять тисяч) гривень 00 копійок строком по 23 березня 2015 року включно з процентною ставкою 4, 5 % річних. Забезпеченням зобов'язань позичальника за цим договором є застава грошових коштів в сумі 3 780 000, 00 грн. , що розміщені на депозитному рахунку в АТ «Дельта Банк», згідно Генерального договору № Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна» від 11.06.2013 року, укладений між АТ « Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД», згідно з договором застави майнових прав № К-5065714/S від 06 вересня 2013 року (а.с. 23). Строк повернення кредиту за Кредитним договором не пізніше 23 березня 2015 року.

22 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Владест девелопмент ЛТД» укладено додатковий договір № 2 до договору застави майнових прав № К-5065714/S від 06 вересня 2013 року згідно умов якого предметом застави є майнові праві на отримання грошових сум у повному обсязі (включаючи право на отримання суми депозитного вкладу у розмірі 3 780 000,00 грн. (три мільйони сімсот вісімдесят тисяч гривень 00 копійок), залишок якого станом на «21» серпня 2014 року складає 3 780 000,00 грн., пені та штрафів, тощо, які існують на дату укладання цього Договору або виникнуть у майбутньому у Заставодавця з Генерального договору №Д-2017759/88/1331 про розміщення коштів в рамках депозитної лінії «Зручна», укладений між Сторонами «11» червня 2013 року та додаткових договорів до нього. Заставою за цим Договором забезпечується виконання Заставодавцем, зобов'язань за Кредитним договором №08.1/1/12-Ск від 07 червня 2012 року із всіма змінами і доповненнями до нього, який укладений між Заставодержателем та ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина 2 статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Судом встановлено, і сторонами зазначене не оспорювалося, що Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 AT «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі вказаної постанови Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51, яким розпочато з 03.03.2015 процедуру виведення AT «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці, з 03.03.2015 по 02.06.2015, та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у «Дельта Банк» Кадирова В. В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 №71 внесені зміни до рішення від 02.03.2015 № 51 щодо строку запровадження тимчасової адміністрації - на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у AT «Дельта Банк» та повноважень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015 включно.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано AT «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

20 лютого 2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №619, яким продовжено строки здійснення процедури: ліквідації AT «Дельта Банк» на два роки до 04 жовтня 2019 року та відповідно продовжено повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк» Кадирова В.В. до 04 жовтня 2019 року.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - Закон у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

Указаним Законом установлено певні особливості та обмеження в діяльності банку з дня запровадження в ньому тимчасової адміністрації та ліквідаційної процедури. Зокрема, ч. 5 ст. 36 Закону встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання (ч. 5 ст. 34 зазначеного Закону).

На виконання зазначених положень чинного законодавства уповноваженою особою Фонду заставодавця ТОВ «Владест Деволепмент ЛТД» за заявою товариства від 26.10.2015 року включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредиторські вимоги на суму 3 795 785,34 грн. включено до сьомої черги відповідно до положень Закону щодо погашення кредиторської та дебіторської заборгованості банку під час здійснення ліквідаційної процедури (а.с.72,75).

Як вбачається із довідки ПАТ «Дельта Банк», станом на 21.11.2017 року загальна заборгованість ОСОБА_4 за Кредитним договором становить 4 151 539, 24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 392 729,81 грн., заборгованість за відсотками - 423 375,23 гри., пеня - 335 434,20 грн.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Аналогічні положення містяться у ст.ст. 1, 19 Закону України «Про заставу».

З урахуванням вказаної норми закону суд першої інстанції відповідно до положень п.4.2 кредитного договору правомірно визнав, що погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок вкладу, що розміщений на депозитному рахунку ТОВ ««Владест Девелопмент ЛТД» є правом , а не обов'язком банку звернути стягнення на предмет застави в разі порушення позичальниками умов Кредитного договору .

Тобто, звернення стягнення на предмет застави та вчинення дій з боку кредитора у відношенні боржника щодо реалізації права на заставне майно здійснюється з урахуванням вимог законодавства та умов договору в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою.

В даному випадку ПАТ «Дельта Банк» не було реалізовано право на звернення стягнення на предмет застави , позивача включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів , а ОСОБА_4 має непогашену заборгованість за кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк» .

Частиною другою статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (частина перша статті 1).

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (частина третя статті 1).

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку (частина п'ята статті 45 у редакції, чинній на початок ліквідації Банку).

З дня призначення уповноваженої особи Фонду: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається. Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (частини друга та третя статті 46 у зазначеній редакції).

Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів ( пункт 4 частини першої статті 48 у зазначеній редакції).

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури (частини перша - шоста статті 49 у зазначеній редакції);

Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду (частина шоста статті 49 у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; вимоги за субординованим боргом.

Вимоги до банку, не задоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов'язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п'ятою цієї статті (частина перша статті 52 у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду);

Майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом. У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку. У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом (частина третя статті 52 у згаданій редакції).

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора (частина четверта статті 52 у згаданій редакції).

Тобто, приймаючи до уваги вищевикладене , з урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено, що ПАТ «Дельта банк» не було реалізовано свого права щодо звернення стягнення на предмет застави , станом на 21.11.2017 року існує непогашена заборгованість ОСОБА_4 перед банком у розмірі 4 151 539,24 гривень , а також ТОВ «Владест Девелопмент ЛТД» за заявою товариства від 26.10.2015 року включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є неспроможними.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Владест Девелопмент ЛТД» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2018 року у цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 14 листопада 2018 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков