Справа № 573/1775/18
Номер провадження 2/573/574/18
і м е н е м У к р а ї н и
15 листопада 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: Кліщ О.В.
при секретарі: Сітало Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 33 по вул. Травнева в смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області.
В обґрунтовування позову вказує на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок № 33 по вул. Травнева в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, на підтвердження чого приєднав до позовної заяви копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.02.2018 року.
Разом з позивачем у вказаному будинку зареєстровані такі громадяни: дружина- Пономаренко ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; син- Пономаренко ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач- Чаплюк ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Проживають у вказаному будинку позивач зі своєю родиною: дружиною та сином.
Однак ОСОБА_2 не є членом родини позивача і не проживає в житловому будинку понад один рік, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться.
Відповідач була співмешканкою покійного батька позивача- Пономаренка ОСОБА_6, який помер 09 серпня 2017 року. Як позивачу стало відомо, його батько прописав, (зареєстрував), ОСОБА_2 у своєму будинку для того, щоб вона відновила свій паспорт і могла стати на облік в центрі зайнятості. Після смерті батька позивача ОСОБА_2 на початку вересня 2017 року зібрала свої речі і виїхала, на даний час точного місця проживання відповідача позивачу не відомо. Відповідач за згодою позивача забрала холодильник, кухонні меблі, пральну машину, половину господарства: каченят, курей, кролів та інше, а також пообіцяла виписатися з будинку, але цього не зробила. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сімї відповідачу не чинили.
Відповідно до довідки від депутата Миколаївської селищної ради Виборчого округу № 10 ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, буд.№ 33, та не проживає за даною адресою з 01.09.2017 року.
Позивач вказав, що факт відсутності відповідача за вказаним місцем реєстрації можуть підтвердити свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, - всі мешканці смт.Миколаївка Білопільського району.
Звернення позивача до суду з вказаним позовом є однією із форм захисту власником своїх прав.
Вважаючи відповідача такою, що втратила право на користування будинком внаслідок своєї відсутності без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим будинком № 33 по вул. Травнева в смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.
Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася ( оголошення на сайті судової влади України від 29.10.2018 року).
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами № 33, розташованого по вул. Травнева в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.02.2018 року зареєстрованого в реєстрі за № 195, згідно якого позивач успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в смт. Миколаївка ( попередня назва смт.Жовтневе) по вул. Травнева (попередня назва Першотравнева) під номером 33 Білопільського району Сумської області, після смерті спадкодавця- батька позивача, ОСОБА_11, яка настала 09 серпня 2017 року. Вказаний будинок належав ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області 11 липня 1989 року за реєстровим № 167, зареєстрований в БТІ за реєстровим № 422. Будинок за життя батько позивача, ОСОБА_11, заповідав сину, ОСОБА_1, відповідно до заповіту, посвідченому виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області 12 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 55 ( а.с.8).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 113821840 від 13.02.2018 року зареєстроване право власності на житловий будинок загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м. за адресою: вул.Травнева, 33, смт. Миколаївка, Білопільського району Сумської області за ОСОБА_1 ( а.с.9).
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.02.2018 року за № 50904953 зареєстрована видача свідоцтва про право на спадщину, номер у спадковому реєстрі № 62003052, номер в реєстрі нотаріальних дій № 195 за спадкоємцем- Пономаренко ОСОБА_12 ( спадкодавець- Пономаренко ОСОБА_6) ( а.с.10).
Відповідно до довідки від депутата Миколаївської селищної ради Виборчого округу № 10 ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, буд.№ 33, та не проживає за даною адресою з 01.09.2017 року ( а.с.11).
Відповідно до листа відділу «Центр надання адміністративних послуг» Миколаївської селищної ради № 325 від 03.10.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з 01.03.2014 року по даний час ( а.с.15).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку. З вересня 2017 року відповідач вказаним житловим будинком не користується. Відповідач добровільно покинула будинок і не проживає у будинку з вересня 2017 року, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обовязку по утриманню житла в належному технічному стані.
Зясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.
Ст.72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач протягом тривалого часу не проживає у спірному житловому будинку, не є членом сім'ї власника, добровільно забрала речі, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, не встановлено прояву відповідачем інтересу до вказаного житла понад рік. А тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останньому певні незручності як власнику, останній змушений нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимога позивача у частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального захисту.
Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір.
Враховуючи те, що позивачем доведено, що його права порушено внаслідок реєстрації відповідача в будинку № 33 по вул. Травнева в смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258 , 259, 263, 264, 265, 272-273,280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 33 по вул. Травнева в смт.Миколаївка Білопільського району Сумської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя