Справа № 682/3340/18
Провадження № 6/682/59/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Зеленської В.І., при секретарі Козир О.П., з участю головного державного виконавця Павлюка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута подання головного державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Голового територіального управління юстиції у Хмельницькій області Павлюка Олексія Володимировича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в

На примусовому виконанні у Славутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Голового територіального управління юстиції у Хмельницькій області є виконавче провадження № 52842639, відкрите на підставі виконавчого листа №419/227/16-к, виданого Новоайдарським районним судом Луганської області 22 вересня 2016 року на підставі вироку суду від 07 липня 2016 р про стягнення із ОСОБА_1 452364,42 грн на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

09 листопада 2016 року відкрите виконавче провадження № 52842639.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п.19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області не надав суду жодних доказів того, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього вироком суду.

У справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 знав про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з нього 452364,42 грн на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.

У постанові про відкриття виконавчого провадження неправильно зазначено адресу боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , в той час як с. Нижні Головлі у Славутському районі Хмельницької області відсутнє, а відомості про зареєстроване місце проживання боржника державним виконавцем не витребовувались.

Окрім цього, з представлених суду документів не вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження 09.11.2016 року до листопада 2018 року державним виконавцем вчинялися належні виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення, а лише були здійснені запити державного виконавця щодо з"ясування місця роботи та майнового стану ОСОБА_1 .. Вихід державного виконавця за місцем проживання боржника не здійснювався, інші заходи примусового виконання рішення суду не застосовувались.

Отже, за таких обставин відсутні підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 знав про відкрите виконавче провадження і ухилявся від виконання обов"язку, покладеного на нього судовим рішенням.

Головним державним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, тобто наявність лише невиконаного зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, головний державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина Украйни для виїзду за кордон і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". Причому, згідно з ч. 3 указаної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Крім цього, подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 не відповідає розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, відповідно до якої подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Подання головного державного виконавця Павлюка О.В. подане не на бланку Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області, а посвідчене недійсним штампом відділу державної виконавчої служи Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Крім цього, подання головного державного виконавця не погоджене з в.о. начальника Славутського МВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області.

З подання вбачається, що головний державний виконавець Павлюк О.В. як на підставі звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 послався на ст. 377-1 ЦПК України, яка втатила чинність.

За таких обставин суд знаходить подання головного державного виконавця Павлюка О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 безпідставним, необгрунтованим, незаконним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", суд

у х в а л и в

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Голового територіального управління юстиції у Хмельницькій області Павлюка О.В., про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №419/227/16-к, виданим 22.09.2016 Новоайдарським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 452364, 42 грн на користь держави в особі військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Хмельницький апеляційний суд через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В.І.