Справа № 361/3520/18
Провадження № 2/361/2286/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.,

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому, із врахуванням уточнень, просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 75 у будинку № 10-А по вулиці Марії Лагунової у місті Броварах Київської області, а також зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, у якій разом з ним зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 Також у даній квартирі зареєстрована, але не проживає вже більше 10 років,без поважних причин, ОСОБА_2 Місце перебування її не відоме. У звязку з тим, що реєстрація відповідача за адресою позивача, перешкоджає останньому вільно користуватися та розпоряджатися житлом, а також отримувати субсидію, ОСОБА_1, змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня

2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Броварський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належний чином. Надав до суду письмовузаяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі,просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою про дату, час і місцерозглядусправи, у судовезасідання не зявилася. До суду надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечувала.

Третя особа Броварський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області у судове засідання представника не направив. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності, серії САА № 210444, виданого 14 квітня 2004 року Фондом комунального майна Броварської міської ради, згідно розпорядження від 14 квітня 2004 року № 234, й внесеного у реєстрову книгу за № 16992, є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Згідно із довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1-1/59 від 03січня 2018 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради, актів обстеження житлово-побутових умов від 29 червня 2017 року та 22 лютого 2018 року (а.с. 7-8), в квартирі АДРЕСА_3 значяться зареєстрованими та проживають спільно з позивачем ОСОБА_1: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, значиться зареєстрованою, але не проживає більше десяти років за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі № 75 не проживає більше десяти років, позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в цій частині й визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою № 75 в будинку № 10-А по вулиці Марії Лагунової в місті Бровари Київської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, позовнівимоги про зняттяз реєстраційногооблікує передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 141, 206, 265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовзадовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування квартирою № 75 будинку № 10-А по вул. Марії

Лагунової в м. Бровари Київської області.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.