Справа № 535/135/18
Провадження № 2/535/101/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Якименко Т.О.,

при секретарі судового засідання Балала Л.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №535/135/18 за позовом ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 01.01.2018 року, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок неналежного виконання трудових обов'язків в сумі 6371 грн. 44 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 04 січня 2016 року по 08.12.2017 року ОСОБА_2 працював в ДП "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" шеф-кухарем в кафе "Калина". 04 січня 2016 року між сторонами був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. За умовами договору про повну матеріальну відповідальність, робітник який займає посаду шеф-кухаря, яка безпосередньо пов'язана із застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність по забезпеченню збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і в зв'язку з викладеним зобов'язується бережно ставитись до переданих йому матеріальних цінностей, приймати міри для запобігання їх пошкодження та своєчасно сповіщати адміністрацію підприємства про всі обставини, які загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей.

08.12.2017 року відповідач був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 15.10.2017 року була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, які знаходилися на відповідальному зберіганні відповідача в кухні кафе "Калина", в результаті якої була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 1355, 51 грн. 08.12.2018 року була проведена ревізія кухні кафе "Калина", в ході якої була виявлена нестача товарно-матеріально цінності на суму 5016 грн. 44 коп.

Таким чином загальна сума шкоди заподяної відповідачем підприємству складає 6371 грн. 44 коп., яку просив стягнути з відповідача, як з особи, яка забезпечувала зберігання товарно-матеріальних цінностей, ввірених йому адміністрацією підприємства на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Врегулювати даний спір у досудовому порядку відповідач відмовився.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в сумі 1355 грн. 51 коп. тобто шкоду, яка була виявлена під час проведення інвернтаризації від 15.10.2017 року. Решту позовних вимог відповідач не визнав, оскільки ревізія товарно-матеріальних цінностей від 08.12.2017 року в кафе "Калина" була проведена без його участі. Про проведення ревізії він не був повідомлений, а лише про його звільнення з роботи 08.12.2017 року. Не заперечує тих обставин, що 08.12.2017 року він не вийшов на роботу без поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" № 1-к від 04.01.2016 року відповідач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу шеф-кухарем в кафе "Калина".

04 січня 2016 року між позивачем ДП "Торговий дім "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, згідно з яким ОСОБА_2 який займає посаду шеф-кухаря, яка безпосередньо пов'язана із застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, та грошових засобів приймає на себе повну матеріальну відповідальність по забезпеченню збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, і зобов'язується дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання або іншої мети матеріальних цінностей, вживати заходів для відвернення шкоди, своєчасно повідомляти роботодавця про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності довірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених йому матеріальних цінностей.

Відповідно до проведеної 15 жовтня 2017 року інвентаризації товарно-матеріальних цінностей у кафе "Калина" було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1355 грн. 51 коп., що підтверджується Інвентаризаційним описом від 15.10.2017 року.

08.12.2017 року ОСОБА_2 без поважної причини не вийшов на роботу (вказаний факт не заперечувався відповідачем).

Наказом ДП "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" № 372-к від 08.12.2017 року, ОСОБА_2 було звільнено з роботи на посаді шеф-кухаря кафе "Калина" з 08.12. 2017 року, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом без поважної причини.

Як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка працює в ДП "Торговий дім "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" керуючою кафе "Калина", ОСОБА_2 був у телефонному режимі повідомлений, про те що він буде звільнений з роботи цього ж числа в зв'язку з не виходом на роботу без поважної причини.

08.12.2017 року була проведена ревізія товарно-матеріальних цінностей кухні кафе "Калина", в резльтаті якої виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на суму 5016 грн. 44 коп.

Таким чином, внаслідок нестачі допущеної відповідачем, як матеріально-відповідальною особою, позивач зазнав збитків на загальну суму 6371,44 грн.

29 грудня 2017 року за вихідним №336, у зв'язку з непогашенням відповідачем суми заборгованості, позивач направив на його адресу претензію про відшкодування шкоди виявленої під час проведених ревізій, яка станом на дату написання позовної заяви, відповідачем відшкодована не була.

Згідно ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Пунктом 1 ч.1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до роз'яснень викладених в Пленумі Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" передбачено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками"за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

В п. 20 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року зазначено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником.

Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях та Секретаріату Всесоюзної Центральної ради Професійних Спілок №477/24 від 28 грудня 1977 року, входять посади начальників цехів (дільниць) та їх замісників підприємств громадського харчування та належать до посад або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Крім того, відповідно до посадової інструкції шеф-кухаря, затвердженої директором ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" ОСОБА_5 від 04.01.2016 року, шеф-кухар є начальником цеху та відповідно до п. 4.3 несе відповідальність за заподіяння матеріального збитку підприємству - у межах установленим діючим трудовим законодавством.

Відповідно до ст.135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів. Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року №14 «Про судову практику про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», в п. 4 розяснив, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків, грошові виплати.

Дослідивши надані сторонами докази на обґрунтування та заперечення позовних вимог, оцінивши їх належність, допустимість і достовірність, суд дійшов до висновку про те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають до повного задоволення.

Суд ставиться критично, до тверджень відповідача ОСОБА_2 про те, що він не визнає матеріальну шкоду в сумі 5016 грн. 44 коп., виявлену в результяті проведення ревізії від 08.12.2017 року, так як вона проведена без його участі, оскільки достовірно знаючи, що він буде звільнений з роботи 08.12.2017 року, та те що він несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому товарно-матеріальні цінності, які необхідно передати іншому працівнику при його звільненні, яка відбувається шляхом проведення інвентаризації майна, не з'явився на робоче місце, що свідчить про його неналежне виконання трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 132, 134, 135-1, 153 Кодексу законів про працю України, Постановою пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків задоволити повністю.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", місцезнаходження: смт Котельва Полтавської області, вул. Чапаєва, 28, ідентифікаційний , ІПН- 55, р/р7 в АТ "ОСОБА_6 Аваль", МФО 380805, в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків в сумі 6371 (шість тисяч триста сімдесят одну) грн. 44 коп.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 підприємтсва "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", місцезнаходження: смт Котельва Полтавської області, вул. Чапаєва, 28, ідентифікаційний , ІПН- 55, р/р7 в АТ "ОСОБА_6 Аваль", МФО 380805 судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн , 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 13.04.2018 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом згіно:

Голова

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7