Справа № 182/2986/18
Провадження № 2/0182/2197/2018
У Х В А Л А

Іменем України

10.05.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Нікополя в особі Управління комунального майна Нікопольської міської ради та Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців, третя особа - Нікопольська міська прокуратура Дніпропетровської області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Нікополя в особі Управління комунального майна Нікопольської міської ради та Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців, третя особа - Нікопольська міська прокуратура Дніпропетровської області, про визнання права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на будівлю магазину і кафетерію, розташовану за адресою: Дніпропетровська область м.Нікополь, вул.Дружби, буд.2 та зобов"язати Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців здійснити реєстрацію права власності на вищевказане майно. При цьому в обґрунтування своїх вимог посилається на ст.328, 331, 376, 386, 392 ЦК України.

Однак, суддя вважає посилання на ст.392 ЦК України для врегулювання спірних правовідносин безпідставними, оскільки дана стаття передбачає можливість захисту прав власника нерухомого майна в разі його оспорення, тоді як предметом позову є визнання права власності на нерухоме майно.

Суддя, розглянувши дану позовну заяву, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується право державної реєстрації права власності або вони уникають цього.

Стаття 331 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація неприйнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію об"єктів, що належать до I-III категорії складності, та об"єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об"єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію об"єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об"єкта до експлуатації, шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Виникнення права власності на новостворений об"єкт нерухомості на підставі судового рішення нормою ст.331 ЦК України не передбачено.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-131цс14.

Крім того, за змістом ч.1 ст.182, ч.2 ст.331 ЦК України та ч.3 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після завершення будівництва об"єкта нерухомості, введення його в експлуатацію та державної реєстрації права власності.

Таким чином, до прийняття об"єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об"єкт не виникає.

Тобто, за правилами ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред"явлення позову).

З урахуванням того, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов"язує виникнення в особи суб"єктивного права власності на певні об"єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об"єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено, що вона відповідно до порядку введення об"єктів в експлуатацію,зверталася до органу держархубудконтролю у сфері містобудування і отримала відмову, а тому в неї існують перешкоди або відсутня можливість реєстрації права власності на нерухоме майно, згідно з чинним законодавством.

Таким чином, суддя вважає, що викладенні позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, а тому у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст.186, 258-261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Нікополя в особі Управління комунального майна Нікопольської міської ради, Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців, третя особа - Нікопольська міська прокуратура Дніпропетровської області про визнання права власності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2