Справа № 360/364/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участю секретарів - Буларги Д.О., Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії "Нова", Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням неодноразово уточнених вимог, останній раз 30 липня 2018 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 жовтня 2014 року, о 18 годині 30 хвилин на автодорозі Київ-Ковель, біля смт.Клавдієво Бородянського району Київської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_2 здійснив наїзд на нього та ОСОБА_3, в результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження, від яких йому було ампутовано ліву ногу та з 06 липня 2015 року встановлено ІІ групу інвалідності. За вказаним фактом відкрите кримінальне провадження №0000977, яке після проведення досудового слідства постановою слідчого від 29 грудня 2016 року закрите, в зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу злочину. Автомобіль ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 належить ПрАТ Бородянське СПМК-15, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Нова», яка знаходиться на стадії ліквідації, а на сайті МТ СБУ розміщена інформація, що всі претензії до СК «Нова» приймає вказане бюро. Відповідно до страхового полісу шкода, заподіяна життю та здоров'ю відшкодовується в розмірі 100 000 гривень. Після отримання травми він, протягом тривалого часу лікувався. Витратив 174 597,40 грн. на лікування, 894,57 грн. на проведення судово-медичної експертизи та втратив заробіток, оскільки на момент ДТП працював по трудовому договору в ДП санаторій Україна ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця. Через хворобу трудовий договір був розірваний, він був позбавлений можливості працювати та отримувати дохід тому вважає, що власник джерела підвищеної небезпеки повинен відшкодувати йому розмір втраченого заробітку в сумі 180 589,50 грн. з урахуванням розміру його середньомісячного заробітку та розміру втрати його працездатності, 70%. У вересні 2017 року МТ СБУ відшкодувало йому вартість лікування в розмірі 100 000 грн., але не оплатило моральну шкоду. Розмір відшкодування витрат на лікування менший, ніж понесені ним витрати, різниця становить 74 597,40 грн. Також йому завдана моральна шкода, оскільки через тривале лікування, велику кількість оперативних втручань він не може працювати, забезпечувати належні умови проживання та вести звичайний спосіб життя. Крім того на протезування йому необхідно 135 597,19 грн. Тому просив стягнути з МТ СБУ страхову суму за шкоду завдану в результаті ДТП в сумі 50 000 грн., передбачену страховим полісом №АС/8753470 від 19 лютого 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Нова»; з ПрАТ Бородянське СПМК-15 стягнути суму завданих збитків в розмірі 390 784,09 грн., яка складається з різниці між сумою завданих збитків та страховою сумою в розмірі 74 597,40 грн., витрат на протезування в розмірі 135 597,19 грн., втраченого заробітку у розмірі 180 589,50 грн., 500 000 грн. моральної шкоди та 894,57 грн. витрат на проведення судово-медичної експертизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позов підтримали, викладене підтвердили.

В судовому засіданні представники відповідача - Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15 ОСОБА_5, ОСОБА_6, вважали, що розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, оскільки вина водія ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не встановлена, а груба необережність самого позивача, який в стані алкогольного сп'яніння раптово вибіг на дорогу сприяла виникненню шкоди. Обґрунтовуючи завдану моральну шкоду позивач не врахував свою грубу необережність, відсутність вини водія ОСОБА_2 та грошову допомогу, надану ним (ОСОБА_2.) на лікування позивача в розмірі 71300 грн. Також позивач зазначає, що вартість його лікування становить 174 597,40 грн., посилаючись на квитанції, фіскальні та товарні чеки. Однак, оскільки до справи додані документи, які не містять інформацію про сплату грошових коштів за медикаменти призначені лікарем до уваги братися не можуть. Крім цього, медичні препарати на суму 870,86 грн. взагалі не мають відношення до пошкодження здоров'я позивача у зв'язку з каліцтвом, а сплачені благодійні внески на суму 6694 грн. - особисте право позивача і теж не мають відношення до лікування ушкоджень ноги, отриманих під час ДТП. Отже сума лікування не підтверджена позивачем складає 42861,61 грн. МТ СБУ відшкодувало позивачу 100 000 грн. за шкоду, заподіяну його життю та здоров'ю. Таким чином позивач отримав 171 300 грн., що повністю відшкодовує вартість його лікування, оскільки документально підтверджено вартість лікування у розмірі 131 735,79 грн. Відповідно до довідки МСЕК позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 06 липня 2015 року, тому з цього часу нараховується втрачений заробіток. Оскільки у звітах ДП Санаторію Україна позивач відображений, як особа, яка працює за договором цивільно-правового характеру, а не за трудовим договором, то відповідно до ст.1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала розмір відшкодування визначається, виходячи з розміру мінімальної зарплати. Отже виходячи з розміру мінімальної заробітної плати та ступеню втрати працездатності (70%), розмір втраченого заробітку з 06 липня 2015 по 31 липня 2018 становить 61775 грн. Також зазначили, що позивач отримав належне протезування, забезпечений протезом відповідно до рекомендацій лікарів тому протез, який станом на 20 грудня 2016 року коштує 135 597,19 грн., рекомендований лікарями після проведення ще декількох оперативних втручань наразі не актуальний.

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання представника не направив, просив розглянути справу без його участі. Проти позову заперечував, вважав, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Однак проведеним розслідуванням встановлено, що водій автомобіля ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів в ДТП, що мала місце 31 жовтня 2014 року, тому кримінальне провадження по даній ДТП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як володільця транспортного засобу, на момент ДТП застрахована в ПрАТ СК "Нова" за полісом АС/6753470. Отже відповідно до чинного законодавства саме ця страхова компанія взяла на себе відповідальність по відшкодуванню шкоди потерпілим в разі настання цивільно-правової відповідальності страхувальника. В разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТ СБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований МТ СБУ відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Тому МТ СБУ здійснило позивачу виплату в розмірі 100 000 гривень за шкоду завдану здоров»ю в ДТП. На сьогоднішній день МТ СБУ не має права здійснювати будь-яку доплату на користь позивача, оскільки ПрАТ СК "Нова" не ліквідована. Крім цього, страхова сума, це сума в межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.9.4 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до полісу №АС/6753470 страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн. Отже здійснивши позивачу виплату в розмірі страхової суми МТ СБУ не має підстав виплачувати ще якісь відшкодування.

Відповідач - Приватне акціонерне товариство страхова компанія "Нова" в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечували, вважали, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки витрати позивача на лікування в розмірі 35296,75 грн. не підтверджені належними доказами, а медпрепарати на суму 870,86 грн. взагалі не відносяться до травми, отриманої під час ДТП, 6694 грн. благодійні внески. Крім цього 100 000 грн. йому на лікування виплатила страхова компанія, а 70300 грн. ОСОБА_2 Витрати на протезування в розмірі 135 597 грн. позивач не поніс, протез йому виготовлений безкоштовно, а необхідності в повторному протезуванні наразі немає. Розмір втраченого заробітку розрахований невірно. Оскільки група інвалідності позивачу встановлена з 06 липня 2015 року, то з цього часу і повинен нараховуватися втрачений заробіток. Підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі зазначеному позивачем немає, оскільки позивач не врахував, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення та допомога надана ним на лікування. Також слід врахувати, що позивач постраждав через власну грубу необережність, оскільки в момент ДТП перебував в стані алкогольного сп'яніння та знехтував правилами дорожнього руху.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2014 року о 18.30 годині на автодорозі Київ-Ковель, в районі смт.Клавдієво, Бородянського району сталася ДТП за участю автомобіля «ВАЗ-2104» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, внаслідок чого вони отримали значні ушкодження. 29 грудня 2016 року постановою слідчого кримінальне провадження за фактом вказаної ДТП закрите, у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, що підтверджується копією постанови Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області (т.1 а.с.13-14).

Автомобіль ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 належить ПрАТ Бородянське СПМК-15, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Нова», яка знаходиться в стані ліквідації, що підтверджується копією полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оголошенням МТ СБУ (т.1 а.с.15, 188).

06 липня 2015 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності довічно, що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК (а.с.12).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи травма, спричинена 31 жовтня 2014 року в результаті ДТП та її залишкові явища призвели до стійкої втрати ОСОБА_1 загальної працездатності, в розмірі 70% (т.2 а.с.15-17).

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідність посиленого харчування, санаторно-куротного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Оскільки доказів, що на момент ДТП позивач працював за трудовим договором суду не надано, то відповідно до вимог ч.2 ст.1195 ЦК України, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2015-2018 роки» та втрати працездатності, встановленої позивачу судово-медичною експертизою - 70%, розмір втраченого заробітку з 06 липня 2015 року по 31 липня 2018 року становить 61 775 грн. (1218 грн. період 06 липня 2015 - 31 серпня 2015, розмір 710,50 грн.; 1378 грн. період 01 вересня 2015 - 30 квітня 2016, розмір 7716,80 грн.; 1450 грн., період 01 травня 2016 - 30 листопада 2016, розмір 7105 грн.; 1600 грн. період 01 грудня 2016 - 31 грудня 2016, розмір 1120 грн.; 3200 грн. період 01 січня 2017 - 31 грудня 2017, розмір 26880 грн.; 3723 грн. період 01 січня 2018 - 31 липня 2018, розмір 18242,70 грн., всього 61775 грн.).

При цьому суд не приймає до уваги відомості особової картки (форми ОК-4) позивача (т.1 а.с.244), як доказ роботи за трудовим договором, оскільки сам позивач заперечує відомості що в ній містяться щодо посади, та періоду за який нараховувався дохід (в жовтні 2014 року він працював, хоча дохід не зазначений, і навпаки в листопаді 2014 року він не працював, хоча вказана сума доходу).

Також посилання позивача на роботу за трудовим договором, спростовуються відповіддю ДП "Санаторій Україна ПрАТ "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" (т.1 а.с.250), відповідно до якої позивач не працював в підприємстві.

Після ДТП позивач тривалий час лікувався, витрати на його лікування склали 131 735,79 грн., що визнається відповідачем та третьою особою, також підтверджуються копіями квитанцій (т.1 а.с.31-125). Квитанції на суму 42861,61 грн. судом до уваги не приймаються, оскільки, відповідачем не визнається зазначена сума як така, що витрачена на медикаменти призначені лікарем, а докази, що підтверджують зазначені обставини суду не надані.

Частиною 1 ст. 1195 ЦК України передбачено відшкодування витрат на протезування. Однак оскільки ці витрати потерпілим ще не понесені, то підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Враховуючи викладене відшкодуванню підлягає 61775 грн. - розмір втраченого заробітку, 131 735,79 грн. - розмір витрат на лікування.

На відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 відповідно до розписок сплатив 70300 грн. (т.1 а.с.202-219), а 100 000 грн. - страхова компанія, що визнається позивачем.

Таким чином, враховуючи, що витрати на лікування в розмірі 131 735,79 грн. відшкодовані в повному обсязі, із 61775 грн. втраченого заробітку відшкодовано 39564,21 грн., то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 22210 грн. відшкодування втраченого заробітку.

Відповідно до п.r статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТ СБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: у разі недостатності кошті та майна страховика - учасника МТ СБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тому, оскільки ПрАТ Страхова компанія Нова не визнана банкрутом, то підстав для стягнення з МТ СБУ страхової суми за шкоду, завдану в результаті ДТП в сумі 50 000 грн., передбачену страховим полісом №АС/8753470 від 19 лютого 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Нова» не вбачається.

Частина 2 ст. 1193 ЦК України передбачає, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 4.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правил) передбачено, що перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об'єктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.

Пунктом 4.14 Правил передбачено, що пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, тощо.

З пояснень позивача вбачається, що він пішохідним переходом, переходив в темну пору доби проїзну частину, перебуваючи на середині автодороги, пропустив великогабаритний транспортний засіб, бачив інший транспортний засіб, що наближався та рухався смугою руху, яку мав намір перейти позивач, розраховував, що транспортний засіб буде гальмувати, продовжив свій рух пішохідним переходом не контролюючи дорожню обстановку, не переконавшись, що транспортний засіб гальмує після чого відбувся наїзд.

З постанови про закриття кримінального провадження (т.1 а.с.13-14) вбачається, що в заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля "ВАЗ 21041 ЗНГ" номерний знак НОМЕР_3 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів шляхом застосування гальмування на момент виникнення небезпеки для його руху.

Таким чином, оскільки шкода позивачу заподіяна внаслідок грубої необережності самого потерпілого, то суд вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди до 20000 гривень.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з ПрАТ Бородянське СПМК-15 на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату експертизи в розмірі 894,57 грн. (т.2 а.с.1).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15 в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства страхової компанії "Нова", Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15 на користь ОСОБА_1 на відшкодування втраченого заробітку 22210 (двадцять дві тисячі двісті десять) гривень 79 копійок, на відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень та на відшкодування понесених судових витрат 894 (вісімсот дев'яносто чотири) гривні 57 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Бородянське СПМК-15 в дохід бюджету судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16 листопада 2018 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький