_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5654/18
Провадження № 2/520/4659/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

І. Стислий виклад:

1.Позиція позивача

11 травня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю № 377 від 19.04.2018р. ОСОБА_4, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у розмірі 1/6 частини з усіх заробітків щомісяця, додаткових витрат на оплату навчання дитини відповідача, ОСОБА_5, яка здійснила навчання у 2017-2018 роках у розмірі ? витрат на навчання та продовжує його, у розмірі ? витрат на навчання, до закінчення останньою навчання або до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилалась на ст.ст. 181, 183, 184, 185, 199, 200 СК України та зазначала, що відповідач постійно працює та одержує заробітну плату, у зв'язку з чим має змогу утримувати їх спільну повнолітню дитину, яка 08.08.2017р. вступила на денну форму навчання до вищого навчального закладу, терміном на 4 роки, шляхом сплати аліментів та додаткових витрат на оплату навчання.

2.Запереченя відповідача

29 серпня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, оскільки вважає вимоги позивача неспівмірними та необґрунтованими, посилаючись на положення ст.ст.199, 200 СК України, законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про зайнятість населення». Відзив аргументує тим, що його доходів ледь вистачає на задоволення мінімальних потреб кожного члена його сім'ї, зокрема у нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та дружина від іншого шлюбу,яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також батьки-пенсіонери. Відповідач, також, зазначає, що студентам денної форми навчання передбачено право на трудову діяльність, яким може скористуватись і його повнолітня дочка, ОСОБА_5

ІІ.Заяви, клопотання

11.05.2018р. до суду подано клопотання представником позивача ОСОБА_4 про надсилання судових повісток, повідомлень у електронному вигляді за допомогою смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1.

03.09.2018р. до суду подано клопотання представником позивача ОСОБА_4 про розгляд цивільної справи № 520/5654/18, в якій вона просить суд розглядати справу без участі позивача та / або її представника. У клопотанні, також, зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі.

06.11.2018р.до суду подано клопотання представником позивача ОСОБА_7 залучення до справи довідки № 142 КУ «МКЛ» № 11 від 06.08.18р. виданої ОСОБА_1 про операційне втручання, з метою підтвердження скрутного матеріального становища та погіршення стану здоров'я позивача.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2018 року судом:

-прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

-відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження

- призначено до розгляд у підготовчому судовому засіданні на 07.08.2018 року в приміщенні Київського районного суд м. Одеси

-витребувано у Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі стосовно фізичної особи ОСОБА_5 період з травня 2017 року по травень 2018 року.(а.с.28-29).

2. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від03.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.30 год. 28.09.2018 в приміщенні Київського районного суду м. Одеси (а.с.55).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо права повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на утримання до досягнення нею двадцяти трьох років та права на додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 31.10.1999р. позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилась дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 04.09.2002 (а.с.9). Згодом, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2011, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.5). ОСОБА_5 проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.р.6-8).

ОСОБА_5, згідно Договору «Об образовании на обучение по образовательным программам высшего образования» № 118-17/ВО-Э від 08.08.2017 (надалі - Договір)вступила на очну форму навчання до Красногорського філіалу федеральної державної бюджетної освітньої установи вищої освіти «Российская академия народного хозяйства и государственной службы при Президенте Российской Федерации», терміном на 4 роки, з оплатою 600000,00 російських рублів за весь період навчання (а.с.11-13,14). Пунктом 3.3. Розділу 3 Договору оплата здійснюється поетапно, рівними внесками згідно графіку: по 75000,00 російських рублів за 1 семестр навчання в 2017/2018 навчального року та за парні та непарні семестри подальших років навчання. Рівень доходів позивача у розмірі 197832,48 грн. на 2017 рік та 60000,00 грн. за три місяці 2018 року встановлено на підставі наданих позивачем довідок № 26 та 27 від 05.04.2018 (а.с.15,16).

З наданої позивачем довідки Одинадцятої міської клінічної лікарні № 9978 від 06.08.2018 встановлено, що вона має захворювання з основним діагнозом: захворювання біля вушної слинної залози з правого боку, та 07.08.2018 перенесла операційне втручання з видалення пухлини.

Відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8,від якої має двох малолітніх дітей ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_3 від 04.07.2013 та НОМЕР_4 від 25.11.2015 відповідно (а.с.46, 47). Відповідач працює в Одеській дистанції сигналізації та зв'язку на посаді старшого електромеханіка дільниці 1 групи з 16.07.2003 по теперішній час, що підтверджується довідкою № 59 від 07.08.2018 (а.р.50), з доходом у розмірі 114811,11 грн. за період з серпня 2017 року по липень 2018 року, з урахуванням аліментів - 103181,58 грн., про що свідчить довідка про доходи № 65 від 03.08.2018 (а.с.48). На утриманні відповідача знаходяться його батьки-пенсіонери, зокрема: мати -ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4., батько ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4ОСОБА_8 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою про доходи від 07.08.2018 № 4 (а.с.49), та її дохід складає в період з лютого по липень 2018 року 0 грн.

З відповідача на підставі постанови Апеляційного суду Одеської області від 09.07.2014 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї шостої з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5,6-8).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи до заяв по суті позову та відзиву на позов на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Відтак, судом, проаналізовано та надано оцінки кожному аргументу,наведеному учасниками справи у заявах по суті та в судовому засіданні, а також представленим сторонами доказам,констатує той факт,що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували, що мати несе витрати на дитину викликані особливими обставинами, що дає підстави на покладення обов'язку на відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, в тому числі й на навчання після досягнення повноліття. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Разом з тим, свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що відповідач працевлаштований на Одеській дистанції сигналізації та зв'язку на посаді старшого електромеханіка дільниці 1 групи з 16.07.2003 по теперішній час, має постійний дохід, який становить 114811,11 грн. за період з серпня 2017 року по липень 2018 року (а.с.15,16), суд визначив, що середньомісячний дохід відповідача становить в середньому 9567,60 грн. на місяць, що майже вдвічі менше доходу позивача.

Якщо суд визначить стягувати аліменти, то розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Суд приймає до уваги надані сторонами докази таз урахуванням вищевикладених обставин, вважає не справедливим стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітню ОСОБА_2

Так, відповідач зазначив, що після розірвання шлюбу позивач разом з дочкою виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Дочка ОСОБА_2 з ним не спілкувалася щодо вступу на навчання до зазначеного навчального закладу, сума навчання з ним також не обговорювалася і стягнення аліментів на повнолітню дитину буде для нього надмірним тягарем.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно із ст.48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

За змістомст.16ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу,зокрема,з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п.9 ст.7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно дост.199 Сімейного кодексу України,якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка,син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на дітей віком до 6 років становить - 1492 гривні, працездатних осіб - 1762 гривні, осіб, які втратили працездатність - 1373 гривні.

Згідно з ст. 70 СК України загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України та п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995004) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

VІ. Висновки суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач у своєму позові та відповідач у наданому відзиві на позов, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд дійшов такого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню,оскільки судом встановлено, що щомісячний дохід відповідача складає близько 9000 грн., він має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацездатну дружину та утримує непрацездатних батьків пенсійного віку, з урахуванням витрат на утримання житла та інших витрат, суд вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини буде для нього надмірним тягарем, а тому приходить до висновку, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу ОСОБА_2

VІІ. Розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-12, 81, 83, 89, 141, 258-259, 263- 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.