ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 640/18087/16-ц

провадження № 22-ц/818/996/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря: Прокопчук І.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Камінської Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», на рішення Київського районного суду м. Харків, ухвалене 18 липня 2017 року о 10 годині 42 хвилини у складі судді Губської Я.В., -

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 4758, виданий 16.07.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною (надалі ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М.) про звернення стягнення на належний позивачу автомобіль Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1.

Позовна заява мотивована тим, що 04.11.2016 ОСОБА_1 дізналася про виконавче провадження у Київському відділі державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Київський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) по виконанню виконавчого напису № 4758, виданого 16.07.2013 року ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про звернення стягнення на рухоме майно: легковий автомобіль марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006, колір сірий, що належить їй на праві власності. Зазначений виконавчий напис виконанню не підлягає, оскільки безспірність заборгованості не підтверджена, відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не попередив її про перехід прав у зобов'язанні від АКБ «Райффайзен Банк Україна», вона не була повідомлена про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, сума заборгованості визначена невірно та з порушенням строків.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 липня 2017 року позов задоволено у повному обсязі. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4758, виданий 16.07.2013 ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. про звернення стягнення на рухоме майно: легковий автомобіль марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006, колір сірий, що належить на праві власності ОСОБА_1 Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. на користь ОСОБА_1 понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що на час розгляду справи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало доказів правонаступництва ПАТ «ОТП Банк» після АКБ «Райффайзенбанк Україна». Поданий нотаріусу розрахунок заборгованості підписаний особами, стосовно яких немає відомостей про наявність у них відповідних повноважень. Розмір заборгованості, що стягується на підставі виконавчого напису, є спірним. Судами розглядається справа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, її розмір у документах, поданих ТОВ «ОТП Факторинг Україна» нотаріусу, розрахований станом на 16.07.2013 року, хоча визначений за період з 28.11.2008 року по 12.11.2010 року. У кредитному договорі заборгованість визначена у доларах США, а при вчиненні виконавчого напису заборгованість встановлена у гривні. Виконавчим написом фактично стягується не сума боргу на час вчинення виконавчого напису, а вся сума за договором кредиту достроково. До суду не надані належні та допустимі докази щодо направлення на адресу боржника письмової вимоги усунути порушення умов кредитного договору, листа про зміну заставодержателя.

В поданій 14 серпня 2017 року апеляційній скарзі Камінська М.І., яка діє в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення змінити, у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилалася на те, що в матеріалах справи наявні дані про належне повідомлення боржника про заміну кредитора та заставодержателя і направлення відповідного повідомлення ОСОБА_1 Розмір заборгованості визначений у виконавчому листі у валюті зобов'язання і не є спірним. Наявність судового спору про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості не свідчить про її спірність, оскільки ОСОБА_1 протягом тривалого часу не цікавилися розглядом справи та не оскаржувала розмір заборгованості до листопада 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року апеляційна скарга ТОВ «ОТП Фактринг Україна» задоволена, ріщення Київського районного суду міста Харкова від 18 липня 2017 року скасоване, ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису були надані всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, у справі наявні докази належного направлення ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень та іпотечну вимогу.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Скасовано рішення Апеляційного суду Харківської області від 04 грудня 2017 року, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Суд касаційної інстанції виходив з того, що ухвалюючи рішення суд апеляційної інстанції не перевірив реєстрації стягувачем у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження та не врахував, що звернення стягнення на предмет застави може бути розпочате лише в разі невиконання боржником свого зобов'язання протягом тридцяти днів з дня реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження. Тобто апеляційний суд зробив передчасний висновок про те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судовим розглядом, 23 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» було укладено кредитний договір № СL-702/190/2006 (надалі Кредитний договір) (т.1 а.с.9-14). За умовами Кредитного договору АКБ «Райффайзенбанк Україна» надав ОСОБА_1 кошти на придбання автомобіля марки Chevrolet Aveo у розмірі 13149 дол. США, які вона мала повернути до 23.08.2012 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 23 серпня 2006 року між тими ж сторонами було укладено Договір застави автотранспортного засобу № РСL-702/190/2006, відповідно умов до якого предметом застави став легковий автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі Договір застави) (т.1 а.с. 15-16).

12 листопада 2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» купило у ПАТ «ОТП Банк» права вимоги за Кредитним договором (т.1 а.с. 67-71).

16 травня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направив на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором (т.1 а.с.60-61). Доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку є розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням.

16 липня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на Договорі застави (т.1 а.с.56).

В цей же день, 16 липня 2013 року, ПН Дніпропетровського МНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 4758, відповідно до якого пропонував звернути стягнення на рухоме майно: легковий автомобіль марки Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006, колір сірий, кузов №KL1SF69YE7B035690, тип - легковий седан-в, що належить на праві власності ОСОБА_1. Запропоновано за рахунок коштів, виручених від реалізації рухомого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в розмірі: залишку заборгованості по кредиту у розмірі 8322,09 доларів США;- заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1427,31 доларів США;- витрат у розмірі 1700 гривень за вчинення виконавчого напису, що всього становить 9749,40 доларів США, що по курсу НБУ станом на 16.07.2013 року становить 77926,95 грн. та 1700 грн., а всього у гривневому еквіваленті 79626,95 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 28.11.2008 року по 12.11.2010 року (т.1 а.с. 17).

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 19 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження № 40546627 по виконанню виконавчого напису №4758 від 16.07.2013 року (т.1 а.с. 23).

Як вбачається із документів, наданих приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М., виконавчий напис № 4758 від 16.07.2013 року було вчинено нею на підставі: заяви про вчинення виконавчого напису; досудової вимоги від 16 травня 2013 року від ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_2); опису вкладення; договору застави від 23 серпня 2006 року, укладеного між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1; договору про відступлення прав вимоги та договіру коміссії від 12 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» з додатками; розрахунку заборгованості станом на 15 травня 2013 року; кредитного договору від 23 серпня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1; виписки з особового рахунку; копії паспорту; копії ідентифікаційного номеру; копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (т.1 а.с. 55-207).

Тлумачення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» свідчить, що документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вчинених нотаріусами виконавчих написів є: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування майна від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року № 6-887цс17.

Системний аналіз статей 24, 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», статті 87 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок № 296/5), постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» свідчить, що процедура звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів.

Перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника і здійснення державної реєстрації. Цей етап спрямований на забезпечення (а) прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру звернення стягнення та спосіб звернення стягнення, який буде кредитор застосовувати; (б) інтересів інших учасників обороту, яким мас бути забезпечено достовірну інформацію про процедуру звернення стягнення та спосіб звернення стягнення.

Другий, етап вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог.

Недотримання одного із етапів процедури звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса е підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц зроблено висновок, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення запеченого обтяженням зобов'язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Відсутність у Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту такої реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог.

Висновки, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися судами нижчих інстанцій при виборі і застосуванні норм права до аналогічних правовідносин (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису за Договором застави, укладеним з ОСОБА_1, ТОВ «ОТП Факторинг України» доказів реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави, повідомлення про це ОСОБА_1 не надав.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було належним чином повідомлене про час та місце судового розгляду (т.2 а.с. 93), у судове засідання не з'явилося, про причини неявки суду не повідомило. В супереч вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України апелянт не надав суду доказів реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави і повідомлення про це ОСОБА_1 до звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського МНО Бондар І.М. № 4758 від 16 липня 2013 року було вчинено з порушенням встановленої законом процедури, що тягне за собою визнання його таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 141, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Камінської Марини Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харків від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дні її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний