АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року

м. Харків

Справа № 640/17372/17

Провадження № 22-ц/790/2836/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А.

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

імена (найменування сторін):

скаржник - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року в складі судді Сенаторова В.М.,

в с т а н о в и в :

08 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, серія НОМЕР_3, за актовим записом № 1017; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2»; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3000,00 гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки у них протилежні погляди на життя та несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки.

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 13 квітня 2017 року позивач та відповідач проживають окремо та не ведуть спільного господарства, мають різний бюджет, спільними та взаємними правами і обов'язками не пов'язані.

Діти проживають разом із ОСОБА_2 за адресою її реєстрації. Вважає, що шлюб необхідно розірвати, примирення неможливе.

Згоди з приводу матеріального утримання дітей між ними не досягнуто. Позивач самостійно здійснює витрати на харчування дітей, придбання одягу, ліків, відвідування школи, садочка та гуртків, святкування сімейних свят та дозвілля.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задоволено.

Шлюб, зареєстрований 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, серія НОМЕР_3, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за актовим записом № 1017 розірвано.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині стягнення аліментів, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив частково скасувати рішення та ухвалити нове рішення або змінити рішення в частині стягнення аліментів, а саме зменшити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) платника у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів, невідповідність рішення суду в частині стягнення аліментів нормам матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що при винесенні рішення суд врахував ту обставину, що він не заперечував щодо позовних вимог в цій частині та відзиву на позов не подав.

На його погляд судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів не встановлені та не враховані обставини, що мають істотне значення (стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів).

На час подачі апеляційної скарги та на час звернення ОСОБА_2 з позовом він працює пічником в приватному підприємстві «РБО» та має мінімальний дохід і вважає, що аліменти з нього мають стягуватися у частці від доходу (заробітку), а не у твердій грошовій сумі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила рішення залишити без змін, посилаючись на те, що підприємство, на якому працює відповідач, належить його батьку. Вважає, що той факт, що відповідач оформлений пічником і отримує мінімальну заробітну плату є лише формальним доказом та приховуванням справжніх доходів. Реальний дохід відповідача перевищує формальний.

Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

В апеляційній скарзі відповідач не навів розмір аліментів, який він вважає достатнім та на скільки, на його думку, необхідно зменшити розмір аліментів.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та такими, що не спростовують встановлені судом обставини, вважає, що підстави для зміни рішення відсутні, а зменшення розміру аліментів призведе лише до погіршення умов утримання доньок та позбавлення їх права на гідне та гармонійне життя.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів мотивоване тим, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, фактично шлюбних відносин тривалий час сторони не підтримують. При стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 є їх батьком, не заперечував щодо позовних вимог в цій частині, відзиву на позов не подав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 та вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно, оскільки суд не прийняв до уваги місячний дохід платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі (а.с. 18).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 працює у Приватному підприємстві «РБО» та за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року отримав дохід у сумі 20 400 гривень (а.с. 52).

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, виходячи з приписів статей 181-183 СК України, з врахуванням щомісячного доходу ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 має бути визначений у частці від заробітку (доходу).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України змінює рішення в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з 3000 гривень на 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з підстав частини 1 статті 376 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав апеляційному суду для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в іншій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 25 січня 2018 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський