У х в а л а

Іменем України

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 127/18083/18-ц

провадження № 61-46665 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення.

Заява мотивована тим, що ним до суду підготовлено позов до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення вартості переданого їм в користування обладнання, оскільки відповідачі з 01 січня 2016 року привласнили обладнання та не повертають, не відшкодовують його вартість в еквіваленті 12 тис. доларів США., не виконують умови договору позики та судові рішення, які набрали законної сили.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_6 просив до відкриття провадження у справі вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу ОСОБА_4 нерухоме майно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2018 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Накладено арешт на належне ОСОБА_4 нерухоме майно в межах ціни позову 317 353 грн 25 коп.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишено без задоволення. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на майно в межах ціни позову.

Посилання у касаційній скарзі про те, що порушено вимоги статті 154 ЦПК України щодо зустрічного забезпечення є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік підстав для обов'язкового зустрічного забезпечення зазначений у частині третій статті 154 ЦПК України.

Проте, як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, судом першої інстанції не було встановлено обов'язкових підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_7 не викликався в судове засідання, як особа щодо якої вживаються заходи забезпечення позову,

не беруться судом до уваги, оскільки заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Призначення до розгляду заяви про забезпечення позову

у судовому засідання з викликом сторін є правом суду, а не його обов'язком.

При цьому відповідач заяву про застосування зустрічного забезпечення

не подавав і в силу частини шостої статті 154 ЦПК України не позбавлений такої можливості і після застосування судом заходів забезпечення позову.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року

за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк