ПОСТАНОВА

Іменем України

07 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 397/688/18

провадження № 22-ц/4809/338/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Кіселика С.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області (суддя Отян О.В.) від 22 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

4 червня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 77750 грн. 55 коп. та стягнути заборгованість за аліментами у розмірі 27963 грн. 43 коп.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2004 року з ОСОБА_5 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду - 30 березня 2018 року, до повноліття сина, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, згідно довідки-розрахунку начальника відділу виконавчої служби відповідач має заборгованість за аліментами, яка станом на 01 травня 2018 року складає 27963 грн. 43 коп. Оскільки заборгованість утворилася з вини відповідача, тому, відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає 77750 грн. 55 коп.

Короткий зміст рішення суду

Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року позов задоволено частково. Суд постановив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7565 грн. 72 коп. та відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за аліментами. Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 75 грн. 69 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач будучи зобов'язаним за рішенням суду сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, своєчасно аліменти не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 27963 грн. 43 коп. Враховуючи, що сторони не оспорюють розрахований державною виконавчою службою розмір заборгованості, така сума заборгованості стягується відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в порядку виконання рішення суду державною виконавчою службою. Отже, в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов у частині стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів суд виходив з того, що заборгованість за аліментами утворилася з вини відповідача, за що ст. 196 СК України передбачена відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені). Однак, суд не погодився з розрахунком неустойки за формулою яку застосував позивач: (С х 1%) х К = Пеня. Посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц, сформульований у постанові від 25 квітня 2018 року, суд здійснив обрахунок пені за формулою ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Згідно розрахунку, який здійснив суд за період серпень - грудень 2016 року, за 2017 рік, січень - квітень 2018 року загальний розмір неустойки від суми несплачених аліментів склав 7565 грн. 72 коп.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду повністю і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Так, позивач стверджує, що суд зробив неправильний розрахунок неустойки від суми несплачених аліментів. Розрахунок суду обмежений лише тим місяцем, в якому не проводилось стягнення, а увесь наступний час несплати аліментів, за кожний наступний день та місяці, станом на 1 червня 2018 року не враховані при обчисленні неустойки. Вважає, що правильним є розрахунок, зроблений головним бухгалтером Олександрівської ЦРЛ на загальну суму 77750 грн. 55 коп., яку просить стягнути. Також, позивач вважає, що заборгованість за аліментами у розмірі 27963 грн. 43 коп. підлягає стягненню саме судом, оскільки відповідач не працює, у нього відсутній заробіток чи інші доходи, внаслідок чого державна виконавча служба позбавлена можливості стягнути з нього ці кошти.

Відповідач не скористався своїм правом надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у цій справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на січень 2018 року: 1762?100 = 176200 грн.), предметом спору є аліментні зобов'язання, що не належить до категорії спорів, які відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2004 року ОСОБА_5 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 квітня 2014 року до повноліття сина - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням від 26 серпня 2004 року, а саме збільшено мінімальний розмір аліментів з 30 % на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6-7).

Відповідач прострочив сплату аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку начальника Олександрівського районного відділу ДВС станом 01 травня 2018 рік складає 27963 грн. 43 коп. (а.с. 8).

Сторони не оспорюють визначений ДВС розмір заборгованості.

Оцінка суду щодо стягнення заборгованості за аліментами

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначено ст. 71 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-VIII суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Це положення Закону узгоджується з ч. 3 ст. 194 та ч. 3 ст. 195 СК України.

Під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що між сторонами відсутній спір щодо розміру заборгованості за аліментами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі повторного рішення суду про стягнення заборгованості по несплачених вчасно аліментах.

Відтак суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за аліментами.

Доводи апеляційної скарги, що державний виконавець позбавлений можливості стягнути заборгованість за аліментами, оскільки відповідач не має заробітку чи іншого доходу, висновків суду не спростовують.

Оцінка суду щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції Закону № 2947-ІІІ, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Законом України № 2037-VIII від 17 травня 2017 року внесено зміни до ст. 196 СК України, зокрема, частиною першої передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості по аліментах на утримання ОСОБА_5 (а. с. 8), складеної начальником відділу ДВС Олександрівського району, відповідач станом на 01 липня 2016 року мав прострочену заборгованість у сумі 2960 грн. 43 коп.

У наступні періоди відповідач сплачував аліменти не у повному обсязі та нерегулярно у зв'язку з чим його заборгованість зростала.

Позивач посилалася на винність відповідача у виникненні заборгованості по аліментах. Відповідач не надав суду жодних доказів того, що заборгованість утворилася не з його вини.

Застосовуючи до спірних правовідносин ч. 1 ст. 196 СК України суд першої інстанції правильно послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц, сформульовану у постанові від 25 квітня 2018 року, згідно якої: «У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носять періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.»

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції хоча і послався на правовий висновок Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц про застосування ч. 1 ст. 196 СК України, проте невірно зрозумів його.

Суд не врахував, що Верховний Суд у вказаній постанові відійшов від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постановах від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, яка зводилася до того, що пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно наведеного у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції розрахунку неустойки, суд нарахував її на кожен несплачений або несплачений у повному розмірі платіж, але в межах кількості днів місяця, в якому виникла заборгованість, тобто суд обмежив нарахування пені певним періодом, який не відповідає фактичному періоду прострочення.

Таким чином суд неправильно застосував норму матеріального права, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення або його зміни.

У зв'язку з тим, що місцевий суд здійснив неправильний розрахунок пені, суд апеляційної інстанції зобов'язаний здійснити свій розрахунок.

Визначаючи кількість днів прострочення аліментів за кожен місяць (періодичний платіж) окремо, суд виходить з того, що позивач просив стягнути пені, яка утворилася станом на 01 червня 2018 року, а не на час ухвалення судом рішення. Відповідно до принципу диспозитивності, суд не має підстав для виходу за часові межі пред'явлених позовних вимог.

Розмір простроченої заборгованість та кількість днів прострочення є наступними:

місяцьНараховано аліментів, грн.Сплачено аліментів, грн. Борг, грн. Початок періоду построченняКінець періоду простроченняКількість днів прострочення
Борг на 01.07.20162960,430,002960,4301.07.201601.06.2018699
08.20161095,25900195,2501.09.201601.06.2018637
09.20161095,25400695,2501.10.201601.06.2018607
10.20161123,25400723,2501.11.201601.06.2018576
11.20161123,25400723,2501.12.201601.06.2018546
12.20161123,25750373,2501.01.201701.06.2018515
01.20171508,500,001508,5001.02.201701.06.2018484
02.20171508,500,001508,5001.03.201701.06.2018456
03.20171508,500,001508,5001.04.201701.06.2018425
04.20171577,750,001577,7501.05.201701.06.2018395
05.20171577,754001177,7501.06.201701.06.2018364
06.20171577,750,001577,7501.07.201701.06.2018334
07.20171552,004001152,0001.08.201701.06.2018303
08.20171552,000,001552,0001.09.201701.06.2018272
09.20171552,00800752,0001.10.201701.06.2018242
10.20171654,00800854,0001.11.201701.06.2018211
11.20171654,004001254,0001.12.201701.06.2018181
12.20171654,004001254,0001.01.201801.06.2018150
01.20181654,000,001654,0001.02.201801.06.2018119
02.20181654,000,001654,0001.03.201801.06.201891
03.20181654,000,001654,0001.04.201801.06.201860
04.20181654,000,001654,0001.05.201801.06.201830

Отже загальна сума пені за несплату аліментів, обрахована за формулою ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+…,становить:

(2960,43?1%?699)+(195,25?1%?637)+(695,25?1%?607)+(723,25?1%?576)+(723,25?1%?546)+(373,25?1%?515)+(1508,50?1%?484)+(1508,50?1%?456)+(1508,50?1%?425)+(1577,75?1%?395)+(1177,75?1%?364)+(1577,75?1%?334)+(1152?1%?303)+(1552?1%?272)+(752?1%?242)+(854?1%?211)+(1254?1%?181)+(1254?1%?150)+(1654?1%?119)+(1654?1%?91)+(1654?1%?60)+(1654?1%?30) = 92653,88 грн.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, розмір стягуваної з платника аліментів (боржника) пені імперативно обмежено 100 відсотками заборгованості. Таким чином за вказаний вище період прострочення сплати аліментів з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі, який не може перевищувати розмір самої заборгованості, тобто 27963 грн. 43 коп.

Підстав для застосування норм абз. 2 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 196 СК України при визначенні розміру неустойки у справі не встановлено.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд правильно вирішив вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині немає.

Проте, вирішуючи вимоги про стягнення пені, суд невірно витлумачив закон, не врахував правової позиції Верховного Суду про застосування ч. 1 ст. 196 СК України, що привело до неправильного визначення розміру неустойки. У зв'язку з цим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 України, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Про судові витрати

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

У зв'язку з тим, що у справі позивач звільнений від сплати судового збору (п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання заяви до суду першої інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 279 грн. 61 коп., а також за подання апеляційної скарги - 419 грн. 28 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22 серпня 2018 року змінити в частині вирішення позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) та в частині розподілу судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 27963 (двадцять сім тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 279 (двісті сімдесят дев'ять) грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 419 (чотириста дев'ятнадцять) грн. 28 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

С. А. Кіселик