ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2951/18

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/383/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Онищенко О.І., Шарапової О.Л.

секретар:Поклад Д.В.

сторони:

позивач публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Карапути Л.В. від 03 жовтня 2018 року, місце ухвалення м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення 04 жовтня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме: 1 953,64 дол. США - проценти за час користування кредитними коштами з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, 12 495,13 грн. - пеню за несвоєчасне погашення процентів за період з 27.03.2017 року по 27.03.2018 року, 897,61 грн. - 3 % річних за період з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року. В обґрунтування вимог заявленого позову ПАТ "УкрСиббанк" зазначало, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.06.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме: 2 605,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 33 740,71 грн.- кредитна заборгованість, 500,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 6 479,39 грн. - заборгованість по процентам, а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів по кредиту в розмірі 1 945, 65 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме: 2 605,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 33 740,71 грн. - кредитна заборгованість, 500,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 6 479,39 грн.- заборгованість по процентам, а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів по кредиту в розмірі 1 945, 65 грн. Позивач вказував, що 06.11.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду, при цьому 10.06.2016 року на виконання рішення суду надійшло 42 165 грн. 75 коп. У вимогах заявленого позову ПАТ "УкрСиббанк" просить стягнути з відповідача на свою користь 1 953,64 дол. США - проценти за час користування кредитними коштами з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, 12 495,13 грн. - пеню за несвоєчасне погашення процентів за період з 27.03.2017 року по 27.03.2018 року, 897,61 грн. - 3 % річних за період з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.10.2018 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" три відсотки річних у розмірі 760 грн. 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 20 грн. 62 коп. в рахунок повернення сплачених судових витрат.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.10.2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' про стягнення з відповідача 1 953,64 доларів США процентів за час користування кредитними коштами з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, 12 495,13 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 27.03.2017 року по 27.03.2018 року, 137, 28 грн. - 3 % річних, які були нараховані на суму заборгованості відповідача за кредитним договором, стягнуту на користь позивача рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.06.2015 року у справі №750/11993/14, та ухвалити у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким їх задовольнити. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 03.10.2018 року ухвалено судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при цьому має місце недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо строку та порядку нарахування відсотків необґрунтовано не прийняв до уваги умови укладеного між сторонами спору договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме п.1.3. договору про надання споживчого кредиту, який регулює порядок нарахування процентів, п.3.4.1. договору про надання споживчого кредиту, який визначає момент повернення кредиту. Доводи апеляційної скарги стверджують, що при вирішенні даного спору в частині строку та порядку нарахування відсотків суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги положення статей 525, 526, 530, 533, 598-608, 631, 1048, 1049 ЦК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що неповернення позики в межах строку кредитування свідчить про те, що зобов'язання стає простроченим, проте, не перестає існувати і залишається невиконаним, при цьому позивач має право на нарахування процентів та їх отримання до моменту повернення кредиту у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача процентів, суд першої інстанції послався на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, при цьому судом не прийнято до уваги висновки постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №0417/12368/2012, висновки постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №274/5179/14-ц, висновки постанови Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №311/4189/15-ц, висновки постанови Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі №755/30334/14-ц. Доводи апеляційної скарги вказують, що неналежне встановлення судом права на нарахування відсотків призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати відсотків, як це передбачено положеннями п.4.1. укладеного між сторонами спору договору про надання споживчого кредиту. В доводах апеляційної скарги публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив строк періоду нарахування 3% річних на стягнуту судом суму боргу на 29 днів (вказаний період мав складати з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року), і відповідно, безпідставно зменшив розмір стягнутої суми 3% річних на 137 грн. 28 коп., оскільки остаточно сума заборгованості відповідача була зарахована на рахунки позивача 10.06.2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку з її безпідставністю та залишити без змін обгрунтоване рішення суду першої інстанції від 03.10.2018 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Комлаш В.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_3, його представники ОСОБА_8, адвокат ОСОБА_9 просили залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 03.10.2018 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.06.2015 року (а.с.33-36), було частково задоволено позовні вимоги ПАТ ''УкрСиббанк'' та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме: 2 605,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 33 740,71 грн. - кредитна заборгованість, 500,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 6 479,39 грн.- заборгованість по процентам, а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів по кредиту в розмірі 1 945, 65 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме: 2 605,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 33 740,71 грн.- кредитна заборгованість, 500,31 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.11.2014 року становить 6 479,39 грн. - заборгованість по процентам, а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів по кредиту в розмірі 1 945, 65 грн. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судові витрати в розмірі по 140 грн. 55 коп. з кожного. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 15 грн. 75 коп.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2015 року, ВП №49229943 (а.с.37) старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Качури В.В. вбачається, що 06.11.2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/750/273/15, виданого 28.09.2015 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 42 165 грн. 75 коп. на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк".

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.12.2016 року, ВП №49229943 (а.с.90) старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Качури В.В., закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/750/273/15, виданого 28.09.2015 року Деснянським районним судом м.Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 боргу у сумі 42 165 грн. 75 коп. на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі.

Як вбачається із платіжного доручення №794 від 12.05.2016 року (а.с.82), на банківський рахунок публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" було перераховано грошові кошти у розмірі 42 165 грн. 75 коп.

Вирішуючи вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 897,61 грн. - 3 % річних за період з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та положень ч.2 статті 625 ЦК України прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову у вказаній частині. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.06.2015 року про стягнення на користь позивача грошових коштів не виконувалось з 22.09.2015 року по 12.05.2016 року (а.с.82). За даних обставин суд першої інстанції погодився із розрахунком, наданим відповідачем (а.с.113) та прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' трьох відсотків річних у розмірі 760 грн. 33 коп. за період з 22.09.2015 року по 12.05.2016 року (дата перерахування грошових коштів у розмірі 42 165 грн. 75 коп. на банківський рахунок публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (а.с.82)).

Вирішуючи вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 953,64 дол. США - процентів за час користування кредитними коштами з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, 12 495,13 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 27.03.2017 року по 27.03.2018 року, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у вказаній частині. При цьому судом прийнято до уваги висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. А саме, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

По справі встановлено, що за умовами укладеного між сторонами спору договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року (а.с.17-24), сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом в строк до 29.07.2015 року. Позивач 20.11.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року (а.с.33-36). Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що позивач продовжив нарахування відповідачу процентів після пред'явлення 20.11.2014 року вимоги до нього, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а також продовжив нарахування пені на вказані проценти. За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню за несвоєчасне погашення процентів припинилось.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, судом першої інстанції проведено розподіл судових витрат між сторонами.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 03.10.2018 року фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для його скасування, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" вважає необґрунтованим висновок Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.10.2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' про стягнення з відповідача 1 953,64 доларів США процентів за час користування кредитними коштами з 01.11.2014 року по 28.02.2018 року, 12 495,13 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за період з 27.03.2017 року по 27.03.2018 року.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо строку та порядку нарахування відсотків необґрунтовано не прийняв до уваги умови укладеного між сторонами спору договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року, а саме п.1.3. договору про надання споживчого кредиту, який регулює порядок нарахування процентів, п.3.4.1. договору про надання споживчого кредиту, який визначає момент повернення кредиту. Доводи апеляційної скарги стверджують, що при вирішенні даного спору в частині строку та порядку нарахування відсотків суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги положення статей 525, 526, 530, 533, 598-608, 631, 1048, 1049 ЦК України. Доводи апеляційної скарги вказують, що неповернення позики в межах строку кредитування свідчить про те, що зобов'язання стає простроченим, проте, не перестає існувати і залишається невиконаним, при цьому позивач має право на нарахування процентів та їх отримання до моменту повернення кредиту у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача процентів, суд першої інстанції необгрунтовано послався на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, виходячи із наступного. Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано при вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині врахував висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12. А саме, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що за умовами укладеного між сторонами спору договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року (а.с.17-24), сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом в строк до 29.07.2015 року. Позивач 20.11.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.07.2008 року (а.с.33-36). Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що позивач продовжив нарахування відповідачу процентів після пред'явлення 20.11.2014 року вимоги до нього, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, а також продовжив нарахування пені на вказані проценти. За даних обставин суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню за несвоєчасне погашення процентів припинилось.

В силу приписів статті 403 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги відносно того, що суд при вирішенні вимог заявленого позову по суті необгрунтовано послався на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, не взявши при цьому до уваги судову практику вирішення даної категорії справ.

В доводах апеляційної скарги публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" стверджує, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив строк періоду нарахування 3% річних на стягнуту судом суму боргу на 29 днів (вказаний період мав складати з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року), і відповідно, безпідставно зменшив розмір стягнутої суми 3% річних на 137 грн. 28 коп., оскільки остаточно сума заборгованості відповідача була зарахована на рахунки позивача 10.06.2016 року.

На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи із наступного. Як вбачається із платіжного доручення №794 від 12.05.2016 року (а.с.82), на банківський рахунок публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" було перераховано грошові кошти у розмірі 42 165 грн. 75 коп. Вирішуючи вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 897,61 грн. - 3 % річних за період з 22.09.2015 року по 10.06.2016 року, суд першої інстанції з врахуванням фактичних обставин справи та положень ч.2 статті 625 ЦК України прийшов до висновку про часткове задоволення вимог заявленого позову у вказаній частині. При цьому суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.06.2015 року про стягнення на користь позивача грошових коштів не виконувалось з 22.09.2015 року по 12.05.2016 року (а.с.82). За даних обставин суд першої інстанції погодився із розрахунком, наданим відповідачем (а.с.113) та прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства ''УкрСиббанк'' трьох відсотків річних у розмірі 760 грн. 33 коп. за період з 22.09.2015 року по 12.05.2016 року (дата перерахування грошових коштів у розмірі 42 165 грн. 75 коп. на банківський рахунок публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (а.с.82)).

Доводи апеляційної скарги відносно того, що період стягнення 3% річних з відповідача на користь позивача повинен становити до 10.06.2016 року включно, оскільки остаточно сума заборгованості відповідача була зарахована на рахунки позивача 10.06.2016 року, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом. Оскільки на підтвердження вказаних доводів апеляційної скарги позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 77,78 ЦПК України. Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов'язок доказування і подання доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на підставі норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів статей 137, 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_3 1 500 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат на правничу допомогу (а.с.102,103,185,186).

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь ОСОБА_3 1500 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 18.12.2018 року.

Головуючий: Судді: