Справа № 489/1565/17
Номер провадження 2/489/153/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва, в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за № 3705 від 25.11.2011 р., зробленого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що:

- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_4, 2008 року та при повторному отриманні свідоцтва про народження, на підставі ч.1 ст. 122 СК України позивача було записано батьком дитини;

- на теперішній час у позивача виникли підстави виключити відомості про нього, як батька дитини, оскільки відповідач зачала дитину у лютому 2008 році, проте у зазначений період сторони знайомими не були, батьком дитини є інший чоловік.

Згідно наданого відзиву відповідач проти позову заперечувала та вказувала, що:

-дійсно на момент зачаття дитини сторони не були знайомі;

-на момент внесення змін позивач знав про те, що ОСОБА_4 не є його дитиною, проте самостійно запропонував відповідачу визнати батьківство відносно її сина;

-малолітній ОСОБА_4 сприймає позивача як свого рідного батька, так як сторони перебували у шлюбі понад 5 років та як батько його виховував саме позивач.

Ухвалою від 12 квітня 2017 року відкрито провадження у цивільний справі та призначено до розгляду.

02 серпня 2017 року Ухвалою суду призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Миколаївського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

03 листопада 2017 року Ухвалою суду відновлено провадження у цивільній справі та призначено до розгляду.

27 квітня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримали. При цьому зазначала, що при реєстрації дитина на їм'я позивача,останньому не було відомо про те, що він не є біологічним батьком, оскільки сторони мали інтимні стосунки задовго до реєстрації шлюбу.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала. Зазначала, що позивачу було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, проте він наполягав на внесенні змін до актового запису та визнання його батьківства. При цьому на час зачаття дитини, сторони між собою навіть не були знайомі.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, мати якого, згідно актового запису - ОСОБА_7 , запис про батька - ОСОБА_8 внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

25.11.2011 року у актовий запис про народження дитини внесено відомості про визнання батьківства, відносно ОСОБА_4, ОСОБА_3, внаслідок чого останній записаний батьком, змінено прізвище та по батькові хлопчика та він став ОСОБА_4.

26.11.2011 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який 06 червня 2017 року було розірвано.

Відповідно до актового запису про народження № 3705 від 06 листопада 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Оскільки сторони по справі вказують на те, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_4, цей факт не підлягає доказуванню.

Згідно зі статтею 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження.

Так, у п. п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі

Разом з тим, позивач не спростовує того, що в 2011 році за його заявою до Актового запису про народження малолітнього ОСОБА_4 були внесені зміни про дитину та її батька внаслідок визнання позивачем батьківства відносно ОСОБА_4 та у позові особисто зазначає, що на час внесення змін до актового запису про народження йому було відомо про те, що він не є біологічним батьком, оскільки на час зачаття не був навіть знайомий з матір'ю дитини. Ті ж самі обставини зазначає й відповідач у справі.

Пояснення представника позивача у судовому засіданні стосовно стосунків між сторонами та знайомство між ними на час зачаття дитини та те, що позивачу не було відомо про відсутність біологічного споріднення, суд не приймає до уваги, оскільки ці твердження виникли внаслідок заперечення стосовно позиції відповідача, іншими доказами не доведені та спростовуються змістом позовної заяви.

Відповідно до ч.5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є батьком.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що позивач самостійно визнав батьківство відносно сина відповідача - ОСОБА_4, знаючи про те, що він не є біологічним батьком дитини, суд не вбачає підстав для виключення відомостей про батьківства позивача з актового запису про народження дитини, відтак дійшов висновку про відмову у задоволенні позову .

Керуючись ст. ст. 4, 19, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, номер та серія паспорта: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 16.11.2018.

Суддя Н.С. Тихонова