Справа № 462/1381/18
УХВАЛА

08 травня 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилипюк Г.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири,

встановив:

14.03.2018 року позивач звернувся із позовною заявою про визнання недійсним договору дарування квартири № 147 на пл. Кн. Святослава, 5 у м. Львові. 07.05.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: на квартиру № 147 на пл. Кн. Святослава, 5 у м. Львові та забороною відчужувати та проводити реєстраційні дії з приводу даної квартири.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Відповідно до вимог ч. 1. ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить визнати недійсним договір дарування квартири № 147 на пл. Кн.Святослава, 5 у м. Львові, який був укладений без наміру реального створення правових наслідків, що передбачені таким договором, та зазначає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до істотного ускладнення або взагалі унеможливлення виконання рішення суду в даній справі у випадку відчуження ОСОБА_3 квартири, яка є предметом оспорюваного договору дарування.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.05.2018 року квартира №147 на пл. Кн. Святослава, 5 у м. Львові загальною площею 41,6 кв.м зареєстрована 25.02.2015 року на формі приватної власності, власником якої є ОСОБА_3.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги розмір заявлених позовних вимог, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, наявні підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся. Тому заяву слід задовольнити, наклавши арешт на квартиру за адресою: м. Львів, пл. Кн.Святослава, 5/147 та заборонивши вчиняти дії по відчуженню квартири та проведенню реєстраційних дій.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 147 на площі ОСОБА_4, будинок 5 у м. Львові, яка належить на праві власності ОСОБА_3, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 шляхом заборони відчуження в будь-який спосіб та проведення будь-яких реєстраційних дій стосовно вказаної квартири до набрання рішенням законної сили.

Ухвала може бути скасована судом, який її виніс на підставі заяви поданої стороною по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: Г.М.Пилипюк

Оригінал ухвали.