Справа № 136/1784/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на ? частку майна в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на ? частку майна в порядку спадкування за заповітом, а саме:

- встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Турбівської селищної ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області на підставі розпорядження від 10.11.1994 року №35, на прізвище "ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інших" таким, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_6 та іншим;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої 25.08.2014 року ОСОБА_6 право власності в на ? частку квартири АДРЕСА_1, в тому числі ? частка сараю гаража літ. "Б" та ? частка погреба з шиєю літ. "Д", які належали ОСОБА_6.

Обґрунтовуючи своє звернення до суду позивач зазначила, що 14.10.1998 року помер ОСОБА_5, а 25.08.2014 року померла ОСОБА_6, яка на випадок своєї смерті склала на її імя особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла належну частку приватизованої квартири АДРЕСА_2. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла позивач, яка не в змозі оформити на своє імя спадкове майно, оскільки в правовстановлюючому документі не вказано, яка частка у праві спільної сумісної власності на квартиру належала її співвласникам - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, крім цього у правовстановлюючому документі прізвище співвласників помилково вказано як "Свіріденко", що стало приводом для звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечила, при цьому просила суд врахувати, що ОСОБА_6 заповіла позивачу належну їй часту в квартирі - 1/6, так як після смерті ОСОБА_5 вона спадщину не прийняла і не оформила її у встановленому порядку на своє ім'я.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 14.10.1998 року помер ОСОБА_5 (а.с. 6), а 25.08.2014 року померла ОСОБА_6 (а.с. 7), яка на випадок своєї смерті склала на імя ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 10), яким заповіла належну частку приватизованої квартири АДРЕСА_1. До складу квартири також входить ? частка сараю гаража літ. "Б" та ? частка погреба з шиєю літ. "Д".

З повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 22.09.2018 року №01-09/857, а також Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53404939 слідує, що спадкова справа після померлого 14.10.1998 року ОСОБА_5 не заведена.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину за законом в порядку, передбаченому приписами ст. 549 ч.1 п.1 ЦК УРСР, прийняли ОСОБА_6 (дружина) та ОСОБА_2 (дочка), що підтверджується довідкою виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області від 13.08.2018 року № 3476 (а.с. 88). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

З матеріалів Спадкової справи №64/2014 слідує, що після смерті ОСОБА_6 спадщину за заповітом прийняла її дочка ОСОБА_1, а ОСОБА_2 (дочка) прийняла спадщину за законом, оскільки подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини в строк, визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини заявнику слід підтвердити юридичний факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище співвласників помилково вказано як "Свіріденко", крім цього нотаріус відмовляє у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_6 мотивуючи своє рішення тим, що в правовстановлюючому документі не вказано, яка частка у праві спільної сумісної власності на квартиру належала спадкодавцеві.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується записом в паспорті останньої, згідно якого спадкодавець значилась зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто адресою обєкту нерухомості щодо якого заявлено вимогу про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, при цьому ОСОБА_5 за даними Свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 046533 (а.с. 8), приходився їй чоловіком.

Відповідно до статті 315 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в паспорті.

Позивач не в змозі оформити на своєї імя частку квартири, яка належала ОСОБА_6, оскільки в правовстановлюючому документі не вказано, яка частка у праві спільної сумісної власності на квартиру належала спадкодавцю.

Судом встановлено, що Свідоцтво про право власності на вищевказаний обєкт нерухомості було видано на імя ОСОБА_5 та членів його сімї ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, що складало ? частку усього домоволодіння. Таким чином суд вважає, що кожному із співвласників належало по 1/6 частки обєкта нерухомості. Після смерті ОСОБА_5 його дружина і ОСОБА_2 успадкували за законом по 1/12 частки, у звязку чим частка кожного з них в обєкті нерухомості збільшилась до ? частки.

За життя ОСОБА_6 не отримала свідоцтво про право на спадщину, що згідно частини 3 статті 1296 ЦК України, не позбавляє її як спадкоємця після померлого ОСОБА_5 права на спадщину.

Враховуючи те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, керуючись ст. 1218 ЦК України, суд дійшов висновку, що на день смерті ОСОБА_6 її частка в обєкті спірної нерухомості складала ? частки квартири з господарськими будівлями. Таким чином, після смерті ОСОБА_6 за заповітом позивач успадкувала ? частки квартири, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог та є підставою для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР, ст. 1218, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Турбівської селищної Ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області на підставі розпорядження від 10.11.1994 року №35, на прізвище "ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9" таким, що належало ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої 25.08.2014 року ОСОБА_6 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, ? частки сараю гаража літ. "Б" та ? частки погреба з шиєю літ. "Д".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник