Справа № 487/3879/18
Провадження № 2/487/1903/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.11.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г. при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №NKH3F108110171 від 06.12.2006 року у розмірі 31067,31 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

У судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідавши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладенного договору №NKH3F108110171 від 06.12.2006 р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5172.00 грн.

Відповідач особистим підписом в заяві підтвердив свою згоду про те, що він попередньо був ознайомлений та погодився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були йому надані у письмовій формі, отримав повну інформацію про умови кредитування та підписана ним заява про отримання кредиту разом з запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між банком та відповідачем кредитний договір.

Отже, при укладанні договору сторони керувались положенням ч.1 ст.634 ЦК України, який визначає, що договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 627, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх істотних умов договору.

Так, умовами Договору № NKH3F108110171 визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 5172.00 гри., на строк 06.12.2006 по 06.12.2008 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 15 по 20 число кожного місяця), позичальник повинен надавати банку (щомісячний платіж) у сумі 356,46 гри., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, процентів, комісії відповідно до Заяви та Умов.

При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 10,00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Стаття 1054 ЦК України визначає поняття Кредитного договору як: за кредитним договором банк або інша кредитна організація (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Виходячи з даної норми закону - кредитний договір с двостороннім та оплатим, де оплатою за користування кредиту с: сплата відсотків.

Отже основними вимогами банку за кредитним договором до боржника с повернення наданих кредитних кошт ів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова с істотним фактором при наданні кредитних коштів, враховуючи що важливою ознакою кредитної операції є те, що вона надається за рахунок залучених грошових коштів.

Відповідно до ст.ст. 629,525,612 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено дог овором або законом. Боржник вважається т аким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник в порушення вимог ст.ст. 525, 530, 629, 1054 ЦК України взяті на себе зобов'язання за договором належним чином до сьогодні не виконав, у звязку з чим, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_2 по кредиту перед ПАТ КБ ПРИВАТБАНК відповідно до детального розрахунку станом на 24.05.2018 р. складає 5158,54 гри.

Згідно з ч.1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору і як вбачається з розрахунку заборгованості, порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків зі сторони ОСОБА_2, мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В пунктах 3.2.2. 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) №NKН3F08110171, визначено обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Отже, датою 06.12.2008 р. в Договорі (заяві) №NKН3F08110171 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень но сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання ОСОБА_1 своїх грошових зобовязань за договором та припинення зобовязань в цілому.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашеній кредиту в строки, установлені у Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості.

Отримані відповідачкою кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (Заява) № NKН3F08110171 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості но кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу.

Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором № NKН3F08110171 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору.

За правилами ч. 1 ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність.

Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Виходячи з вищенаведеного, ПАТ КБ ПРИВАТБАНК вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з боржника на користь Банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності встановленого п. 5.5 Умов, з 24.05.2013 р. по 24.05.2018 р. за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту * розмір% ставки в день * кількість днів прострочення/100.

Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 24.05.2013 року по 24.05.2018 року становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 5158,54 грн., розмір % ставки в день дорівнює 0,33 %, а отже, сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 5158,54 грн.*0,33%*1825 днів прострочення /100=31067,31 грн.

Згідно ч.1 ст. 1049 та ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи усе вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258,259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31067,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя: Д.Г. Нікітін