Провадження №2/523/1198/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.11.2017р. звернувся з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 102596,63 грн., яка складається з суми позики - 100 000,00 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 1898,00 грн., 3% річних у розмірі 698,63 грн.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував на те, що 10.02.2017 року ОСОБА_2 отримав у позику від нього грошові кошти у сумі 100 000,00 гривень, які зобов'язався повернути до 10.08.2017 року, що підтверджується розпискою від 10.02.2017 р.. У вищевказаний строк відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань позику не повернув.

В зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань з повернення позики, позивачем в телефонному режимі було повідомлено про необхідність повернення коштів. Однак, у зазначений строк ця вимога не виконана, в подальшому відповідач припинив відповідати на телефонні дзвінки.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як видно з договору позики, укладеного 10.02.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та складеною ОСОБА_2 розписки, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 24.03.2004р., отримав від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 30.09.2005р., у борг суму у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. та зобовязався повернути вказану суму в строк до 10.08.2017р..

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У строк, визначений в розписці, та до теперішнього часу гроші позивачу не повернуто.

Станом на 03.11.2017 р. сума заборгованості позичальника за договором позики, з урахуванням суми позики, індексу інфляції та 3% річних, становить 102596,63 (сто дві тисячі пятсот девяносто шість гривень 63 копійки), з яких сума основного боргу у розмірі 100000 грн., інфляційні втрати за період з 11.08.2017 р. по 03.11.2017 р. складають 1898,00 грн. та 3% річних за період з 11.08.2017 р. по 03.11.2017 р - 698,63 грн.

Отже, вказана сума в повному обсязі підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1025,97 грн..

Керуючись ст.ст. 525,526, 610,611,625, 1046,1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-288, 284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 24.03.2004р., РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2, виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 30.09.2005р., РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання за адресою: провул.Штабний, буд.1, м.Одеса, грошові кошти у сумі 102596,63 (сто дві тисячі пятсот девяносто шість гривень 63 копійки, з яких сума основного боргу у розмірі 100000 грн., інфляційні втрати за період з 11.08.2017 р. по 03.11.2017 р. складають 1898,00 грн. та 3% річних за період з 11.08.2017 р. по 03.11.2017 р - 698,63 грн., а також судовий збір у розмірі 1025,97 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 05.05.2018 р.

Суддя: