Справа № 379/367/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.

з участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київські області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що є власником житлового судинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1. Дане підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.09.1991 року, яке видане 15.07.1990 року виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області, технічним паспортом на житловий будинок, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7792595 від 15.07.2005 року. В серпні 2017 року з метою укладення договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою Київська область, Таращанський район, село Станишівка, по вулиці Короленка, 15, реєстрації права власності на житловий будинок він звернувся приватного нотаріуса. 31.08.2017 року при перевірці нотаріусом інформації з Єдиного реєстру заборон і відчужень нерухомого майна йому стало відомо, що на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ухвалою Таращанського районної суду від 17.11.2000 року Таращанською районною державною нотаріальною конторою 01.07.2004 року за № 48059 було накладено арешт. Він звернувся до Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області з усною вимогою про зняття арешту. Проте, йому відповіли, що копія ухвали суду від 17.11.2000 рок справі 2-27/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про накладення арешту на майно не зберіглась в архіві нотаріальної контори. З відповіді Таращанського районного суду Київської області він дізнався, що матеріали справи № 2-27/2000 за позовом ОСОБА_2 до нього були знищені у зв'язку із закінченням строку зберігання. 3 боргом, який мав перед ОСОБА_2 вже давно розрахувався, що підтверджується відповідною заявою за реєстровим № 708, яка 05.12..2017 року посвідчена Якименко Л.П. приватним нотаріусом Таращанського районного округу Київської області. При виконанні рішення Таращанського районного суду Київської області від 19 січня 2018 року у цивільній справі № 379/1615/17 за його позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача : Таращанська районна державна нотаріальна контора Київської області про зняття арешту, йому стало відомо, що крім ухвали Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року згідно з якою Таращанською районною державною нотаріальною конторою 01.07.2004 року за № 48059 було накладено арешт на будинок, постановою про відкриття виконавчого провадження ВДВС Таращанського РУЮ за № 187749ЗЗ від 15.04.2010 року також у даній справі було накладено арешт на все майно. Згідно витягу з інформаційної Довідки з державного реєстру речових прав на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, № 18774993,15.04.2010 року (стягнення боргу на користь ОСОБА_2) 20.04.2010 року було накладено арешт на нерухоме майно за № 9749604 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний сервіс». В зв'язку з чим відразу звернувся до Таращанського РВ ДВС з письмовою вимогою зняти арешт. З відповіді від 27.03.2018 року Таращанського РВ ДВС вбачається, що на виконанні у РВ ДВС перебувало виконавче провадження № 18774993, яке 18.02.2014 року в зв'язку з закінченням терміну зберігання знищене. В зв'язку із вищевказаним арештом, він не може розпоряджатися своєю власністю.

Позивач у судове засідання не з'явився, в резолютивній частині позову зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача головний державний виконавець Аштаменко Я.В. в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Подала заперечення на позовну заяву. Зазначила, що згідно книг обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві встановлено, дійсно на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-27 від 30.11.2009 Таращанського районного суду про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 в сумі 13500 грн. Державним виконавцем під час проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник фактично проживає в с. Насташка, Рокитнянського району. Виконавче провадження було закінчено 12.11.2010 року згідно п. 10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (стара редакція закону) , виконавчий лист направлений на виконання за належністю до Рокитнянського РВ ДВС та до Таращанського РВ ДВС повторно на виконання не надходив. Згідно матеріалів виконавчого провадження весь борг, а також виконавчий збір та витрати було сплачено ОСОБА_5. Також згідно книг обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю, встановлено що 26.03.2012 року на виконання до відділу надійшов виконавчий напис нотаріуса № 2893 від 18.12.2009 року (про що свідчать відомості з державного реєстру іпотек) щодо звернення стягнення на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_7 за іпотечним договором за рахунок коштів вилучених від продажу зазначеного майна задовольнити вимогу ВАТ АКБ «Автокразбанк» в сумі- основна сума кредиту 130000,00 грн. та відсотки 32949,06 грн, а всього 162949,06 грн. , а також відповідно до ст.ст. 27 та 42 Закону України «Про виконавче провадження» з боржника повинен бути стягнутий виконавчий збір у розмірі 10 % від суми стягнення, який перераховується на користь держави, тобто де ще 16294,90 грн. Відповідно до витягу з реєстру АСВП видно, що боржник борг не погасив та звернути стягнення на майно, яке від за виконавчим документом мав передати стягувачу в рахунок погашення боргу не можливо, так як земельна ділянка біля будинку належить зовсім другій людині. Зобов'язання боржником виконані не були.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що згідно витягу № 7792595 про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1., на підставі дубліката свідоцтва про право власності на нерухому майно від 15.07.2005 року, виданого 15.07.2005 року. Позивач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 14-18).

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області № 379/1615/17 від 19.01.2018 року скасований арешт на житловий будинок АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 48059, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 01.07.2004 року за № 48059, який внесений реєстратором: Таращанською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі ухвали Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року по справі № 2-27/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про накладення арешту на майно. При розгляді справи, судом було встановлено, що ухвали Таращанського районного суду Київської області від 17.11.2000 року не має ні в архіві суду, ні в справах Таращанської районної державної нотаріальної контори в Київській області, та крім того, є докази сплати боргу ОСОБА_2 (а.с.11-12).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 20.04.2010 року за № 9749604 реєстратором Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстрований арешт всього майна ОСОБА_1 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 18774993 від 15.04.2010 року відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції (стягнення боргу на користь ОСОБА_2). (а.с.32 оборот).

Згідно відповіді начальника Таращанського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області № 15.16-38 від 27.03.2018 року виконавче провадження ВП № 18774993 знищено відповідно акту знищення від 18.02.2014 року як таке, термін зберігання якого закінчився, що передбачено п. 9.10 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року.(а.с.13).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 05.12.2017 року, завіреної приватним нотаріусом, матеріальна та моральна шкода, завдана по справі № 2-27/2000 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення шкоди, заподіяною крадіжкою майна, йому відшкодована ОСОБА_1 в повному обсязі. В нього відсутні матеріальні претензії до ОСОБА_1 (а.с.19).

Як вбачається з відомостей з державного реєстру іпотек за № 6591333 зареєстрована 14.02.2008 року іпотека державним реєстратором Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора на підставі іпотечного договору від 11.02.2008 року на будинок в АДРЕСА_2. Іпотекодержатель - Білоцерківська філія ВАТ АКБ «Автокразбанк» (а.с.32-33).

Вказані обставини встановлено з письмових заяв учасників справи, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основа дотримання державою прав, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції - забезпечення справедливого балансу між інтересами суспільства та особи.

Відповідно до практики ЄСПЛ для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має не лише переслідувати законну мету в інтересах суспільства, а й має бути здійснене з дотриманням справедливого балансу між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Втручання в право мирного володіння майном має здійснюватися: (1) «на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права», (2) воно повинне мати легітимну мету («в інтересах суспільства») та (3) бути пропорційним, тобто має бути забезпечений справедливий баланс між інтересами особи з одного боку та інтересами суспільства з іншого. Іншими словами, на особу при втручанні в її права за статтею 1 Протоколу № 1 не повинен бути покладений «надмірний індивідуальний тягар».

Суд приходить до висновку, що хоча арешт на майно був накладений на умовах, передбачених законом та мав легітимну мету, однак на сьогодні, з урахуванням того, що виконавче провадження ВП № 18774993 вже знищено відповідно акту знищення від 18.02.2014 року, матеріальна та моральна шкода по справі № 2-27/2000 ОСОБА_2 відшкодована, продовження дії арешту майна, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 18774993 від 15.04.2010 року відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції, не забезпечить справедливий баланс між інтересами ОСОБА_1 та суспільства, та буде покладено на ОСОБА_1 надмірний індивідуальний тягар.

Суд оцінює критично доводи заперечення відповідача щодо наявності виконавчого напису нотаріуса № 2893 від 18.12.2009 року (про що свідчать відомості з державного реєстру іпотек) щодо звернення стягнення на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_7 за іпотечним договором за рахунок коштів вилучених від продажу зазначеного майна задовольнити вимогу ВАТ АКБ «Автокразбанк» в сумі- основна сума кредиту 130000,00 грн. та відсотки 32949,06 грн, а всього 162949,06 грн. Вказаний тип обтяження не стосується цивільної справи № 2-27/2000 та виконавчого провадження по ній, в рамках якого був накладений арешт на майно на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 18774993 від 15.04.2010 року відділу державної виконавчої служби Таращанського районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 77, 78, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК, ст.ст. 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», Першим Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати арешт всього нерухомого майна, який було накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВДВС Таращанського РУЮ за № 18774993 від 15.04.2010 року, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20.04.2010 року за № 9749604, який внесений реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний сервіс».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін