Справа № 584/1050/18
Провадження № 2/584/547/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2018 Путивльський районний суд Сумської області в особі : головуючого - судді Токарєва С.М., при секретарі Ковальовій К.В., без участі учасників справи, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ревякинської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах із земель ЗСАПТ «Маяк», розташовану на території Ревякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 30.08.2015 та яка вказане майно прийняла, але не оформила за життя, після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 22.01.1996 в с. Ревякине Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, прийняв спадщину (спадкова справа № 442/2017 від 07.12.2017). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну частку (пай) позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на це майно відсутній.

Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору з відповідача просив не стягувати.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав.

Відповідач також не з'явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 30.08.2015 в с. Ревякине Путивльського району Сумської області.

Прийняв спадщину після смерті матері, про що приватним нотаріусом 07.12.2017 заведена спадкова справа № 442/2017.

До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах із земель ЗСАПТ «Маяк», розташовану на території Ревякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, яку ОСОБА_2 прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим, але не оформила за життя, після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 22.01.1996 в с. Ревякине Путивльського району Сумської області.

При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не може з причини відсутності правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з листа нотаріуса від 23.07.2018.

Водночас, з викопіювання з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Путивльською районною державною адміністрацією членам СГЗАТ «Маяк» вбачається, що померла ОСОБА_3 є членом зазначеного товариства і за нею рахується не отриманий сертифікат серії СМ № 0100668 від 10.09.1996 на право на земельну частку (пай) із землі СГЗАТ «Маяк» розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Таким чином, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 була внесена до списку громадян-членів закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Маяк», хоча за життя і не отримала відповідний сертифікат, тому з урахуванням вказаних розяснень Пленуму Верховного Суду України щодо часу набуття членом КСП права на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що вона набула право на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах із земель вказаного товариства, яке успадковане ОСОБА_2, що є підставою для задоволення позову.

Судові витрати не розподіляються судом, ураховуючи відповідне клопотання позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1220, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 5,61 в умовних кадастрових гектарах із земель закритого сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Маяк», розташовану на території Ревякинської сільської ради Путивльського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 30.08.2015 в с. Ревякине Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв