Справа № 408/3878/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Станично-Луганського селищної ради Станично-Луганського району Луганської області, в якому він просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_2 на момент її смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказав, що його батькам, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_6 На момент смерті батька з ним проживала його мати ОСОБА_2 В силу похилого віку та у зв'язку із станом здоров'я його мати потребувала стороннього догляду, тому з січня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року (день смерті) проживала з ним (позивачем у справі) у будинку АДРЕСА_2 та він здійснював догляд за хворою матір'ю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його мати ОСОБА_2 померла. Через бойові дії, що проходили у Станично-Луганському районі, з липня 2014 року до вересня 2015 року у районі не працював жоден з нотаріусів, у зв'язку з чим він не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини після її смерті. У червні 2014 року, під час обстрілів смт Станиця Луганська, будинку, що належав матері, були спричинені значні пошкодження, внаслідок чого він став непридатним до проживання, при цьому також були знищені частина майна та документи на будинок. У червні 2018 роки він звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, однак йому у цьому було відмовлено через пропуск строку на прийняття спадщини. За таких обставин, а також у зв'язку із втратою правовстановлюючих документів, через що не має можливості подати нотаріусу необхідні документи, він був змушений звернутись із цим позовом до суду.

До початку підготовчого судового засідання від позивача та його представника - адвоката ОСОБА_7 надійшли заяви, в яких вони просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач також надав письмову заяву, в якій погодився з вимогою позивача, просив розглядати справу за відсутності його представника. Даною заявою відповідач визнав позов ОСОБА_1, тому суд вважав можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку.

Із ксерокопії свідоцтва про право особистої власності та довідки - характеристики на об'єкт нерухомого майна від 24 липня 2018 року, виданої позивачеві у справі комунальним підприємством «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації» судом встановлено, що в ході обстеження будинку АДРЕСА_1 підтверджено, що даний будинок саном на 01.01.2013 на праві спільної часткової власності (по ? частки) належав ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Цією довідкою також підтверджуються технічні характеристики об'єкта. Крім цього в ній вказано, що згідно рішення виконкому Станично-Луганської селищної ради від 22.08.1989 № 389 змінена адреса з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1.

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_4, він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На день його смерті з ним проживала його дружина - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Станично-Луганської селищної ради від 03 липня 2018 року № 4280, у зв'язку з чим вона відповідно до вимог, передбачених ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 потребувала стороннього догляду, тому з початку 2014 року стала проживати разом із сином (позивачем у справі) за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою депутата Станично-Луганської селищної ради ОСОБА_8, складеної зі слів свідка ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4.

Актом обстеження нанесеної шкоди домоволодінню, складеним депутатом Станично-Луганської селищної ради Ищенком В., підтверджується факт пошкодження житлового будинку АДРЕСА_1 під час обстрілів в ході АТО у 2014 - 2016 роках. Будинок потребує капітального ремонту.

Цим же актом, відповіддю Станично-Луганської селищної ради від 07.06.2018 щодо неможливості видачі свідоцтва про право власності, ксерокопією свідоцтва про право особистої власності та довідкою - характеристикою на об'єкт нерухомого майна від 24.07.2018 підтверджується факт втрати правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла (див. свідоцтво про смерть ОСОБА_2.), яка так й не встигла оформити свої спадкові права після смерті чоловіка.

З роз'яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 06 червня 2018 року № 631/01-16 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_2 через те, що він є таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Частиною п'ятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначалось вище мати позивача на день смерті проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_2. Суд вважає даний факт встановленим ще й у зв'язку з тим, що після його пошкодження в ньому неможливо було проживати.

За таких обставин, з огляду на вимоги останньої норми закону вимога позивача про встановлення відповідного факту є обґрунтованої, оскільки від нього залежить у позивача залежить виникнення права на оформлення спадщини після смерті матері.

Разом тим, враховуючи те, що після смерті батька позивача його мати свої спадкові права не оформила, крім того матеріалами справи доведений факт втрати правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд вірить позивачу, що він позбавлений можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку вже після смерті ОСОБА_2, тому його вимога про визнання права власності на спадкове майно з огляду на вказані вище норми закону підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 на день смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживав разом з нею.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає та зареєстрований за адресою: 93600, АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до Луганської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення.

Головуючий: