ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_7, про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»), приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. (далі - ПН ДМНО Ричка Ю.О.), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О.В. (далі - ПН КМНО Немм О.В.), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року дану справу передано на розгляд по територіальності до Самарського районного суду м.Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для передачі справи по територіальності до іншого суду, а дана справа повинна розглядатись за загальними правилами підсудності.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Частиною 2 ст.369 визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (п.13 ст.7 ЦПК України).

Зважаючи на те, що у даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд до іншого суду (п.9 ч.2 ст.369 ЦПК України) вона підлягає розгляду в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Передаючи справу на розгляд по територіальності до Самарського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, розташованого саме в Самарському районі м.Дніпропетровська.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Зі змісту статті 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ПН ДМНО Ричка Ю.О., ПН КМНО Немм О.В., ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації.

В своєму позові просили визнати недійсним договір про відступлення права вимоги; виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна про реєстрацію Договору про відступлення прав вимоги на підставі іпотечного договору №014/137407/3182/82/1; визнати незаконним та скасувати рішення ПН ДМНО Ричка Ю.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1; поновити реєстрацію прав власності нам квартиру АДРЕСА_1 на 1/3 частину за ОСОБА_8, на 1/3 частину за ОСОБА_2, на 1/3 частину за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Згідно приписів ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Правила підсудності у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Частинами 1 та 8 ст.30 ЦПК України встановлено: позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Як зазначено в п.41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" N3 від 01 березня 2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 своєї постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу (в попередній редакції) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність). До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Фактично спір виник з приводу права власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 та його поновлення, що за територіальністю відноситься саме до компетенції Самарського району м.Дніпра.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність передачі справи за підсудністю на розгляд до іншого суду, оскільки справа повинна розглядатися за загальними правилами підсудності, за зареєстрованим місцем проживання фізичної особи, є хибними, правильність ухвали не спростовують і не дають підстав до висновку про її незаконність.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання. Тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.