Справа №: 343/429/18
Провадження №: 2/0343/271/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Андрусіва І. М.,

секретаря судового засідання - Височанської О.З.,

у вiдкритому судовому засiданнi в порядку загального провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу 343/429/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю: представника позивача- Пицків А.В.,

представника відповідача- ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість у розмірі 24088,25 гривень за кредитним договором без номера від 28.12.2011 року, яка складається з 13362,89 грн. - тіла кредиту, 5893,43 грн.- відсотків за користування кредитом, 3208, 68 грн.- пені, 1623, 25 грн. штрафів та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.12.2011 р. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору .

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту .

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість 24088,25 грн., з яких: 13362,89 грн. - тіло кредиту, 5893,43 грн.- відсотків за користування кредитом, 3208, 68 грн.- пені, а також штрафи відповідно до п.п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн.- штраф (фіксована частина) та 1123,25 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.

Разом з позовною заявою надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 33,34).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

17.04.2018 року відповідачем подано заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження в якій також просить застосувати позовну давність.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2018 року заяву відповідача задоволено та постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву.

13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до ухвали Долнського районного суду від 10.07.2018 року участь представника позивача визнано обов"язковою.

02.07.2018 року та 01.11.2018 року представником відповідача подано заяви про часткове визнання позову на суму 13 362, 89 грн., що становить тіло кредиту та 1567,93 грн. пені, яку вираховано на рівні облікової ставки НБУ. Вважає, що позивачем не доведено укладання з відповідачем договору про надання банківських послуг, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, а тому не доведено виникнення у відповідача зобов"язань за кредитним договором.

Згідно відповіді представника позивача на заяву від 05.11.2018 року з приводу форми кредитного договору зазначено, що у відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України (далі -ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківська послуг та Тарифами Банку.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним і письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпного переліку таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електроннні. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Тобто, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов).

Відповідачем було підписано анкету- заяву про приєднення до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заяві про приєднення.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, анкета-заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг.

Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Отже, між Банком та ОСОБА_1 укладено договір у письмовій формі. Укладення таким чином кредитного договору не суперечить чинному законодавству України.

На підставі укладеного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до карткового рухунку є пластикова Картка, яку отримав відповідач, та мобільний телефон який вказав відповідач в Заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта ( п.п.1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів, за допомогою яких відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування.

Таким чином Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль.

Щодо істотних умов договору, то з копії анкети -заяви від 28.12.2011 року чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, ОСОБА_1 висловив згоду на укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім'я Кредитку Універсальна, про шо свідчить відповідна відмітка на анкеті-заявії з особистим його підписом.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2,4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, шо Клієнт дає свою згоду, шо кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, з якої чітко вбачається, шо на момент оформлення кредиту, Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2.5 % (30 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо.

Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розмішена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Відповідачем не доведено, що він володіє спеціальними знаннями для здійснення розрахунку заборгованості, з клопотанням про проведення судово-бухгалтерської експертизи до суду не звертався, а тому поданий ним розрахунок заборгованості не можна вважати належним доказом. З викладених підстав позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в уточеному позові та відповіді на заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі доручення про надання правової допомоги (а.с.54) частково визнав позов з підстав, викладених в заявах. У решті позову просив відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності та письмові пояснення викладені в заявах по суті справи, заслухавши пояснення представників сторін, приходить до наступного висновку.

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору №б/н від 28.12.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17700,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.9).

При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Пунктом 2.1.1.12.1 Умов надання банківських послуг - сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями.

Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов надання банківських послуг - при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.12.2011 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанком" та ОСОБА_1, станом на 28.02.2018 року (а.с.83-84) за відповідачем наявна заборгованість в сумі 24088,25 грн., з яких: 13362,89 грн. - тіло кредиту, 5893,43 грн.- відсотки за користування кредитом, 3208, 68 грн.- пеня, 1623, 25 грн. судові штрафи.

Відповідач в заяві та представник відповідача в своїх поясненнях даних в судовому засіданні вказали, що позовні вимоги визнають частково, оскільки в анкеті-заяві від 28.12.2011 року відсутні дані про істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредитного ліміту, процентна ставка, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов'язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг.Таким чином вважають, що позивачем не доведено укладення з відповідачем 28.12.2011 року договору про надання банківських послуг, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Тому відповідно до ч. 1 ст.58 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. За таких обставин позивачем не доведено виникнення у відповідача зобов'язань за кредитним договором на умовах, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги. За таких обставин сума боргу складає 14930,64 грн. які можуть бути стягнуті з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог просять відмовити.

Такі твердження суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з нормами, викладеними в ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до анкети - заяви ОСОБА_1 від 28.12.2011 року, останній погодився з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Він зобов'язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Вказана заява містить особистий підпис ОСОБА_1 У заяві зазначені персональні дані клієнта, додаткова інформація та інформація про працевлаштування. Таким чином, ОСОБА_1, підписавши анкету-заяву, став клієнтом ПАТ КБ "ПриватБанк" - споживачем банківських послуг та отримав можливість користуватися відкритим банком картковим рахунком.

При укладенні вказаного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Таким чином, анкета-заява, є договором про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України, де відповідач під підпис ознайомився із Пам'яткою клієнта, що містить анкета-заява та основні умови обслуговування і кредитування, що містить Довідка про умови кредитування. З наведених підстав суд приходить до переконання, що доводи представника відповідача про те, що анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладення між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення є невірними та не грунтуються на матеріалах справи й нормах закону.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року провадження № 61-1493св18.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується виписками по рахунку, відповідач на підставі згаданої вище анкети-заяви отримав кредитну картку ПриватБанку, "Універсальна ", і користувався нею, оплачуючи покупки та частково повертаючи кредитні кошти, тобто знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за кредитним договором.

Таким чином, проаналізувавши всі докази по справі, наявні матеріалах та встановлені в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що між банком та відповідачем ОСОБА_1 існують договірні відносини, останній порушив умови договору та у нього виникла заборгованість яка станом на 28.02.2018 року складається з 13362,89 грн- тіла кредиту, 5893,43- нарахованих відсотків, 3208,68 нарахованої пені, розмір якої позивачем належно обґрунтований, а тому посилання відповідача про те, що жодних зобов'язань у нього перед банком немає, не можуть бути взяті до уваги, як такі, що спростовуються встановленими по справі обставинами.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) та нарахованої пені/комісії суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

В уточнених позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на користь банку 3208,68 гривень заборгованості за пенею та 1623,25 гривень нарахованих судових штрафів. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що обидва стягнення нараховуються за порушення строків по кредиту. Після проведення математичних розрахунків суд встановив, що заборгованість по штрафах була нарахована після нарахування пені, що свідчить про те, що штраф вже виступив подвійною цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виконання кредитних зобов'язань.

Враховуючи вищевказане, в задоволенні вимоги про стягнення штрафів в розмірі 1623,25 грн. слід відмовити у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України.

Відповідачем було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами до 25 числа кожного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, остання сума погашення за кредитом була здійснена ОСОБА_1 11.08.2017 року на суму 1200 грн. Даний позов надіслано до суду13.03.2018 року, що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом в межах трьохрічного строку позовної давності.

Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.11.2011 року станом на 28.02.2018 року становить 22 465 гривень, яка складається з 13362,89 грн. - тіла кредиту, 5893,43 грн.- відсотків за користування кредитом та 3208, 68 грн.- пені, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяв на себе зобов'язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та ст. 61 Конституції України, ст.ст. 253, 254, 256, 257, 258, 260, 261, 267, 530, 536, 549, 551, 610, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість по кредитному договору без номера від 28 грудня 2011 року в розмірі 22 465 (двадцяти двох тисяч чотирьохсот шістдесяти п"яти) гривень, яка складається з 13362,89 грн. - тіла кредиту, 5893,43 грн.- відсотків за користування кредитом, 3208, 68 грн.- пені, відмовивши в решті позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" 1587,57 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпро, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємстві організацій України 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя Долинського районного суду І. М. Андрусів

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року