Справа № 739/1743/16-ц Провадження № 22-ц/795/19/2018 Головуючий у I інстанції - Чепурко В. В. Доповідач - Шарапова О. Л.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ШАРАПОВОЇ О.Л.

суддів: БЕЧКА Є.М., ЄВСТАФІЇВА О.К.

секретарі: ГЕРАСИМЕНКО Ю.О., КРИВОПИША Я.О.

за участю ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради і скасування державного акту про право власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради народних депутатів № 119 від 06 листопада 1997 року щодо надання у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.15 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0.10 га, для ведення особистого селянського господарства площею 0.05 га за адресою : АДРЕСА_1; скасувати Державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 площею 0.0475 га, призначення для ведення особистого селянського господарства, який виданий 09 червня 2011 року на ім»я ОСОБА_5

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_2. Власником сусідньої садиби та суміжної земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 При виготовленні технічної документації для подальшого отримання у власність присадибної земельної ділянки, вона з»ясувала, що межа суміжної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5, проходить не по межі , яка існувала багато років, а по стіні її сараю. При виготовленні технічної документації для подальшого отримання у власність земельних ділянок ОСОБА_5 до неї з приводу погодження меж не звертався, відповідний акт вона не підписувала. Крім того, рішення про передачу у власність ОСОБА_5 земельних ділянок прийняте не міською радою, а її виконавчим органом, що є порушенням положень Закону України « Про місцеве самоврядування», та свідчить , що рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність прийняте органом , який не має для цього відповідних повноважень.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що з нею, як суміжним землекористувачем, ОСОБА_5 не були погоджені межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 при виготовленні технічної документації для отримання державного акту на вказану земельну ділянку, що призвело до зменшення розміру земельної ділянки, яка перебуває у неї в користуванні. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що ОСОБА_5 Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 площею 0,0475 га, для ведення особистого селянського господарства виданий на підставі не існуючого рішення Новгород-Сіверської міської ради від 06 листопада 1997 року, оскільки земельна ділянка у власність була передана на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 06 листопада 1997 року. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає про те, що судом першої інстанції не взято до уваги рішення Новгород - Сіверського районного суду від 27 серпня 2001 року, згідно якого проводився поділ домоволодіння по АДРЕСА_2 та в якому є графічний план земельної ділянки, згідно з яким існує пряма межа між її домоволодінням та домоволодінням ОСОБА_5

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Новгород-Сіверського виконавчого комітету депутатів трудящих № 23 від 28 листопада 1945 року батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_6 було виділено садибу для будівництва будинку по АДРЕСА_1 біля дорвідділу мірою 15 соток.

22 травня 1946 року ОСОБА_6 було укладено договір на право забудови наданої йому земельної ділянки та у подальшому в 1954 році збудовано житловий будинок.

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради депутатів трудящих № 100 від 11 березня 1954 року затверджені матеріали обміру земель по будівельному кварталу АДРЕСА_1 зареєстровано за землекористувачем 1200 кв.м.; залишено в тимчасовому користуванні землекористувача 853.9 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер; спадщину у встановленому законодавством порядку прийняв ОСОБА_5; до складу спадщини увійшов вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

Рішенням Новгород-Сіверської міської ради народних депутатів від 19 травня 1995 року виконавчому комітету ради делеговано розгляд заяв щодо виділення земельних ділянок для розширення присадибних ділянок, приватизації земельних ділянок, передачі в оренду та інших питань щодо використання земельних ресурсів.

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської ради народних депутатів №119 від 06 листопада 1997 року ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку, розташованому по АДРЕСА_1 площею 0,15 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,05 га.

09 червня 2011 року ОСОБА_5 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 0.1 га, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 0.0475 га, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Вказана вище земельна ділянка площею 0,0475 га, яка була передана у власність ОСОБА_5, межує з земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер; спадщину у встановленому законодавством порядку прийняв ОСОБА_2; дружина спадкодавця ОСОБА_7 від прийняття спадщини відмовилася.

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради депутатів трудящихся № 255 від 24 липня 1965 року Новгород-Сіверському харчовому комбінату для будівництва житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 600 м.2, розташована по АДРЕСА_3, (в подальшому нумерація земельної ділянки змінено з 3-а на 5); в подальшому родина ОСОБА_8 набула право власності на житловий будинок, який збудований на вказаній земельній ділянці.

Позивачка набула право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_2 на підставі договору довічного утримання від 08 жовтня 2002 року ( 2/3 частини домоволодіння), договору дарування від 25 грудня 2014 року ( 1/9 частина домоволодіння), договору купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року (2/9 частин домоволодіння).

Рішенням Новгород-Сіверської міської ради від 13 лютого 2014 року позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,040 га.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на 06 листопада 1997 року виконавчому комітету Новгород-Сіверської міської ради були делеговані повноваження по вирішенню питань щодо передачі земельних ділянок у приватну власність, що узгоджувалося з приписами ст.. 6 Земельного кодексу України ( в ред.. , чинній на момент спірних правовідносин); при виготовленні технічної документації ОСОБА_5 межі земельної ділянки були погоджені із суміжним землекористувачем ОСОБА_8; передача у власність ОСОБА_5 земельної ділянки проведена з додержанням приписів законодавства; позивачці роз»яснено право заявити клопотання про призначення експертизи для підтвердження можливого порушення відповідачем меж її земельної ділянки, але таке клопотання позивачкою не було заявлене.

Згідно з висновком земельно-технічної експертизи № 5177/5178/17-24 від 17 квітня 2018 року фактичне землекористування ОСОБА_4, визначене за допомогою геодезичної зйомки, не відповідає координатам правовстановлюючих документів; фактичне землекористування ОСОБА_2, визначене за допомогою геодезичної зйомки, не відповідає координатам правовстановлюючих документів; межі земельної ділянки ОСОБА_4 згідно координат, які використовувалися в правовстановлюючих документах не порушені; згідно геодезичної зйомки накладання раніше сформованої земельної ділянки ОСОБА_2 на ділянку ОСОБА_4 становить 0.0003 га ( 3 кв.м.).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що з нею, як суміжним землекористувачем, ОСОБА_5 не були погоджені межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 при виготовленні технічної документації для отримання державного акту на вказану земельну ділянку, що призвело до зменшення розміру земельної ділянки, яка перебуває у неї в користуванні, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається з висновку земельно-технічної експертизи № 5177/5178/17-24 від 17 квітня 2018 року та додатку № 1 до цього висновку межі земельної ділянки ОСОБА_4 згідно координат, які використовувалися в правовстановлюючих документах, не порушені. При цьому експертом проведене співвставлення координат повортних точок меж земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно Державної геодезичної системи координат. Згідно з геодезичними зйомками фактичного землекористування ОСОБА_4 встановлено, що фактичне землекористування останньої не відповідає правовстановлюючим документам та що господарська будівля, яка належить позивачці , частково розташована на земельній ділянці, переданій у власність ОСОБА_5 ( т. 2 а.с. 6 зворот, а.с. 7, 8).

Сама відсутність погодження ОСОБА_4 меж земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_5, не підтверджує зменшення розміру земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 Державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 площею 0,0475 га, для ведення особистого селянського господарства виданий на підставі не існуючого рішення Новгород-Сіверської міської ради від 06 листопада 1997 року, оскільки земельна ділянка у власність була передана на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 06 листопада 1997 року, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 прийняте компетентним органом, а зазначення у Державному акті про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на ім.»я ОСОБА_5 про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 0,0475 га, для ведення особистого селянського господарства, передана у власність на підставі рішення Новгород-Сіверської міської ради від 06 листопада 1997 року, замість рішення виконавчого комітету міської ради від 06 листопада 1997 року, прав позивачки не порушує.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги рішення Новгород - Сіверського районного суду від 27 серпня 2001 року, згідно якого проводився поділ домоволодіння по АДРЕСА_2 та в якому є графічний план земельної ділянки, згідно з яким існує пряма межа між її домоволодінням та домоволодінням ОСОБА_5, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказаним судовим рішенням не встановлені будь-які обставини щодо ОСОБА_5 Крім того, згідно з висновком земельно-технічної експертизи № 5177/5178/17-24 від 17 квітня 2018 року межі земельної ділянки ОСОБА_4 згідно координат, які використовувалися в правовстановлюючих документах, не порушені.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 10 травня 2018 року.

Головуючий : Судді: