Справа № 286/3314/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овруч справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником житлового АДРЕСА_1. Відповідачка по справі доводиться йому дочкою та зареєстрована у його будинку, однак з 2010 року фактично не проживає у ньому, кошти за комунальні послуги не сплачує, в утриманні будинку участі не приймає. Її реєстрація у вказаному будинку перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися своєю власністю. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позові і просила їх задовольнити.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Проте у відповідності до ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про розгляд справи.

Суд, за письмовою згодою позивачки, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 є власником житлового АДРЕСА_1, про що свідчить копія договору купівлі-продажу посвідченого 06.08.1997 року державним нотаріусом Шевчуком В.Ю. (а.с.3), та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.08.2018 року НОМЕР_1 (а.с.4).

Довідки видані виконкомом Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 15.06.2018 року №892, від 13.08.2018 року №1235 свідчать про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 (голова домогосподарства), ОСОБА_6 (дружина), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_7 (онука). Однак, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за місцем реєстрації з 2010 року (а.с.5,6).

Відповідно до розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 28.03.2011 року №75, малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Влаштовано ОСОБА_7 під опіку дідусеві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст.317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), користуються ним для проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в будинку, який належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.

Оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку з 2010 року, його необхідно визнати таким, що втратив право на користування цим житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місце проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 81,263-265,272,273,280-285,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 листопада 2018 року.

Суддя: С. С. Невмержицький