Справа №:755/3289/18
Провадження №: 2/755/2567/18
"08" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
судді Шевченко В.М.,
за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва у порядку спрощеного позовного провадження
цивільну справу № 755/3289/18
за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,
учасники справи:
представник позивача - Лісовський О.А.,
01.03.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі представника за довіреністю Савіхіної А.М. звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором 254532-CRED від 09.10.2008 в розмірі 133 796,25 грн та 2 006,94 грн. в рахунок повернення судового збору. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем_1 у справі - ОСОБА_2 09.10.2008 року був укладений кредитний договір 254532-CRED, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6 000,00 /дол. США/ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки. Відповідачем_1 не виконано взяті на себе зобов'язання відповідно до умов договору, у зв'язку із чим станом на 10.12.2017 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 24 327,60 /дол. США/, з яких: 4 935,31 /дол. США/ - заборгованість за кредитом; 19 392,29 /дол. США/ - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 27.04.2018. Правом подання відзиву не скористалися, інших заяв, клопотань, суду не надали.
Представник позивача Лісовський О.А. у судовому засіданні 08.05.2018 позов підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу судового засідання.
Суд, вислухавши представника позивача, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 09.10.2008 між позивачем та відповідачем_1 було укладено кредитний договір 254532-CRED /а.с.10-13/, за яким відповідач отримав кредит у сумі 6 000,00 /дол. США/ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладений між сторонами договір складається з кредитного договору /а.с.10, 11/, додатку до кредитного договору /а.с.12/ та договору про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної карти /а.с.12, 13/, за умовами яких відповідач взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним Договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки /а.с. 14/.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач_1 всупереч договірним зобов'язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком /а.с.5/, що не спростовано відповідачем_1.
Розмір заборгованості відповідача_1 перед позивачем станом на 10.12.2017 за кредитним договором становить 24 327,60 /дол. США/, з яких: 4 935,31 /дол. США/ - заборгованість за кредитом; 19 392,29 /дол. США/ - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Заборгованість до стягнення, що заявлена позивачем, складається з заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 4 935,31 /дол. США/, що за курсом, встановленим відповідно до розпорядження НБУ від 10.12.2017, 27,11 складає 133 796,25 грн.
Позивачем на ім'я відповідачів направлялось повідомлення від 13.11.2017 № 30.1.0.0/2-808 щодо погашення простроченої заборгованості /а.с.7/, яке залишилось без належного реагування.
Згідно із витягом із статуту /а.с.23/ позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». А, випискою з ЄДРПОУ /а.с.22/ та банківською ліцензією /а.с.21/ підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором, виконання якого забезпечено договорами поруки.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 Цивільного кодексу України) .
За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦПК України).
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 254532-CRED від 09.10.2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки від 09.10.2008 року.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється у разі припинення забезпеченого нею зобов'язання.
Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.
Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ними зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача сума судового збору у розмірі 2 006,94 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення № BOJ69B1HLK від 19.01.2018.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 554, 559, 610, 611, 625, 629, 1049 - 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 209, 258-259, 264-266, 268, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,
позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.
- 4 935,31 /Долар США/ - заборгованість за кредитом (тілом кредиту).
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ст. 284 ЦПК України).
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо на нього не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст заочного рішення складено 10.05.2018.
Суддя В. Шевченко