ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1189/17 р.
2/622/266/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.18 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а, кв. 69, рнокпп НОМЕР_1) до Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області (яка знаходиться за адресою: 62230, Харківська область, Золочівський район, с. Лютівка, вул. Підлісянка, буд. 2), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Лютівка, вул. Середянка, буд. 4 у порядку спадкування за заповітом після померлого чоловіка ОСОБА_4, який помер 13.03.2015 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її чоловікові ОСОБА_4 належав, окрім іншого спадкового майна, і житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вулиці Середянка в с. Лютівка Золочівського району Харківської області. За життя чоловік позивача залишив заповіт, за яким все своє майно заповів дружині ОСОБА_1 Крім позивача спадкоємцями першої чергиза законом після ОСОБА_4 є їхні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які відмовилися від спадщини у нотаріальному порядку. Позивачем спадщину було прийнято та отримано свідоцтво на право на спадщину за заповітом на частку у квартирі, автомобіль, земельну ділянку, проте при зверненні до Золочівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 4 по вулиці Середянка у с. Лютівка Золочівського району Харківської області, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів невідповідності правовстановлюючих документів чинному законодавству. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в.о. старости Лютівського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області ОСОБА_5 у підготовче судове засідання також не з`явився, завчасно подав через канцелярію суду заяву, в якій не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташованиий за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Лютівка, вул. Середянка, 4 після чоловіка ОСОБА_4, померлого 13.03.2015 року, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце судовогог розгляду повідомлялися завчасно та належним чином. Від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла письмова заява, відповідно до якої він позовні вимоги матері визнав у повному обсязі, пояснив, що дійсно вони з сестрою відмовилися від спадщини після батька ОСОБА_4, справу просив розглядати без його участі.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20 грудня 1980 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським РАЦСом м. Харкова, актовий запис № 1169 та того ж дня видано свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 291441. Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище ОСОБА_4.

04 лютого 1982 року в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_1, народилася донька ОСОБА_3, про що 13 лютого 1982 року складено актовий запис № 1243, та цього ж дня палацом новонароджених м. Харкова видано свідоцтво про народження серії ІІІ-ВЛ №360180.

21 серпня 1988 року в родині ОСОБА_4 та ОСОБА_1, народився син ОСОБА_7, про що 06 вересня 1988 року складено актовий запис № 1243, та цього ж дня палацом новонароджених м. Харкова видано свідоцтво про народження серії ІV-ВЛ №781141.

Житловий будинок № 4 по вулиці Середянка в селі Лютівка Золочівського району Харківської області належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.01.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 37.

09 лютого 2015 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: все належне йому майно, де б таке не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_1. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 154.

13 березня 2015 року у віці 79 років помер ОСОБА_4, про що 14 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено актовий запис № 4294 та видано відповідне свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 486251.

У відповідь на запит державного нотаріуса директором КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» ОСОБА_10 було надано інформацію за вих. №151 від 07.07.2015 року, відповідно до якої БТІ на замовлення ОСОБА_1 06.07.2015 року проведено первинну інвентаризацію житлового будинку (1960 року будівництва) загальною площею 69,2 кв.м., житловою площею 24,2 кв.м, розташованого за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Лютівка, вулиця Середянка, 4, який належить ОСОБА_4 (нині померлому) згідно договору купівлі-продажу від 09.01.1988 року, посвідченого Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області, реєстровий № 37. Адреса уточнена довідкою Лютівської сільської ради від 24.06.2015 року № 02-28/142. Інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку «А-1» з верандо. «а», навісом «а1»,господарськими будівлями: сарай «Б», погріб «В», вбиральня «Г» та спорудами: огорожа № 1-3, станом на 06.07.2015 р. складає 141877 грн. Вказана у договорі житлова площа у розмірі 42,0 кв.м. не є достовірною, так як вказана згідно довідки виконкому Лютівської сільської ради без проведення технічної інвентаризації будинку. Земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку належить ОСОБА_4 (нині померлому) згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданому на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІІ скликання Лютівської сільської ради від 25.12.1997 року. На теперішній час право власності на даний будинок не зареєстровано.

Також, відповідно до інформації в.о. старости Лютівського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області № 198 від 18.10.2018 року по по господарській книзі № 1, особовий рахунок № 36 Лютівського старостинського округу № 4 Золочівської селищної ради житловий будинок, який знаходиться в селі Лютівка по вулиці Середянка будинок № 4 числиться за ОСОБА_4. Тип двора робочий.

Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 190/2015, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 13.04.2018 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 27 березня 2015 року заведена спадкова справа №190/2015, після померлого 13 березня 2015 року ОСОБА_4 27.03.2015 року до нотаріальної контори за вх. №445 надійшла заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 а також заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до якої останні не заперечували проти спадкування за заповітом їхньою матір`ю спадщини, що залишилася після їх батька, та зазначили, що вони не мають права на обов`язкову частку у спадщині. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, за заповітом від 09.02.2015 року ОСОБА_1 спадкує все належне ОСОБА_4 майно, ОСОБА_1 були отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.10.2015 року після померлого 13.03.2015 року ОСОБА_4, посвідчені державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 на ? частку квартири № 69, що знаходиться в м. Харкові по вулиці Плеханівській, буд. № 98-А, на земельну ділянку, площею 2,2383 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться с. Лютівка Золочівськог району Харківської області, вул.. Середянка, 4, кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:0036 та на автомобіль марки ВАЗ 21144, випуску 2007 року, номер шасі (кузова, рами) № ХТА2847, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого 28.12.2007 року ВРЕР № 1 ГУ МВСУ Харкова, що належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АХС 077561, виданого 28.12.2007 року ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харкова, більше свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 16.10.2015 року №3053/02-31, винесеною державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вулиці Середянка в селі Лютівка Золочівського району Харківської області, після померлого 13 березня 2015 року ОСОБА_4, оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок у спадкоємця відсутні.

При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5.

У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.2 ч.1 ст. 6 Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти.

Статтею 31 цього Закону встановлено особливості державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку і щодо зазначених об'єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності. Подається виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Стаття 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелічує підстави для державної реєстрації прав, так, зокрема, Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно та ін.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін'юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Статтею 206 ЦПК України передбачена можливість визнання позову відповідачем. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 володів житловим будинком № 4 по вулиці Середянка в селі Лютівка Золочівського району Харківської області, на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі № 1 особовий рахунок № 36, проте у період, коли було побудовано та придбано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі спірний житловий будинок.

Позивач як єдиний спадкоємець, за заповітом, відповідно до положень ст.ст. 1233, 1236, 1268, 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка так як проживала разом із ним на момент смерті останнього та крім того протягом 6 місячного строку подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці правом на прийняття спадщини не скористалися.

За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок № 4 з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вулиці Середянка в селі Лютівка Золочівського району Харківської області, що належав ОСОБА_4 Враховуючи викладене, суд, приймаючи до уваги визнання позову відповідачами, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись наведеними положеннями матеріального закону та ст., ст. 12,13,76,81,209,211,247,258,264,265,268,294, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за заповітом після померлого 13 березня 2015 року в м. Харкові, її чоловіка ОСОБА_4, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 4 по вулиці Середянка в селі Лютівка Золочівського району Харківської області.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимогп.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судовоїінформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, щодіяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Повний текст рішення було виготовлено 19.12.2018 року.

Головуючий: