ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1647/18 Справа № 202/4382/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державного підприємства "Центр сертифікації шин і гумотехнічних виробів "СЕПРОшинаГТВ" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у цивільній справі за його позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 квітня 2016 року, йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 19 березня 2018 року на його запит ним було отримано відповідь Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якій зазначено, що ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» не є суб'єктом надання адміністративних послуг та не виконує функції надання адміністративних послуг. Станом на 06 березня 2018 року реєстр не містить відомостей про підприємництво. Вважає, що вказані обставини є нововиявленими, тому просив суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року у цивільній справі за його позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, скасувати його та призначити справу до нового розгляду (т.2 а.с.44-48).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року було відмовлено (т.2 а.с.91-93).

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та переглянути за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 червня 2015 року, скасувати його і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд (т.2 а.с. 96-100).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В мотивувальній частині вищезазначеного рішення судом встановлено, що позивач обіймав посаду директора державного підприємства, що належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, яке є суб'єктом надання адміністративних послуг, а отже на нього поширюється дія Закону України «Про очищення влади» (т.1.а.с.105-109).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року залишено без змін (т.1. а.с. 260-262).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 квітня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року залишено без змін (т.2 а.с.39-41).

Ухвалою Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, державного підприємства «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 квітня 2016 року відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України. Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що ним 19 березня 2018 року було отримано відповідь Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якій зазначено, що ДП «Центр з сертифікації шин і гумотехнічних виробів «СЕПРОшинаГТВ» не є суб'єктом надання адміністративних послуг та не виконує функції надання адміністративних послуг, й станом на 06 березня 2018 року реєстр не містить відомостей про підприємництво.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи обставина, на яку посилається в своїй заяві ОСОБА_1, як на нововиявлену, не є такою в розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки зазначене досліджувалося судами під час розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом та неправильне застосування норм матеріального, процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвала суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді