Провадження номер 2/741/285/18
Єдиний унікальний номер 741/279/18
РІШЕННЯ

іменем України

04 травня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради Чернігівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зняття арешту з майна та скасування державної реєстрації речового права на майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_6 міської ради Чернігівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, зняття арешту з майна та скасування державної реєстрації речового права на майно. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 28 серпня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_8, який на день смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, а був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори, отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовані в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області по вул. Зарічна, 42. Серед спадкового майна, яке залишилося після смерті чоловіка, є також будинок, розташований на вищевказаній земельній ділянці в с. Іржавець Носівського району по вул. Зарічна, 42, який чоловік купив у ОСОБА_9 Однак, нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок у зв'язку з тим, що в договорі купівлі-продажу вказаного будинку адреса, за якою розташовано будинок, указана як «с. Іржавець, вул. Зарічна, 40 (раніше значився під № 42). Крім того, нотаріус отримала інформаційну довідку з Державного реєстру і зясувала, що на будинок під № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець, який належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, по 1/3 частини, накладено арешт ОСОБА_6 відділом ДВС. Позивач за рекомендацією нотаріуса зверталася до ОСОБА_6 відділу ДВС із проханням зняти арешт із будинку № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець, але їй було відмовлено в цьому і рекомендовано звернутися до суду. На підставі наявних у позивача документів вона встановила, що перед ОСОБА_9 власником будинку та земельних ділянок за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 42, була ОСОБА_10, яка була корінною мешканкою с. Іржавець. У 1997 році Іржавецькою сільською радою Носівського району було прийнято рішення про безкоштовну передачу ОСОБА_10 земельних ділянок під будинком і для городництва за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 42. У 2007 році ОСОБА_10 продала свій будинок і земельні ділянки, на яких він розміщений, ОСОБА_9 У договорах купівлі-продажу адреса майна значилася як с. Іржавець, вул. Зарічна, 42. ОСОБА_9 як власник будинку і землі оформила державні акти на землю за цією адресою та сплачувала комунальні послуги на цю адресу. 26 листопада 2010 року ОСОБА_9 продала свій будинок і земельні ділянки чоловіку позивача ОСОБА_8 При оформленні договору купівлі-продажу приватний нотаріус ОСОБА_6 нотаріального округу ОСОБА_11 невідомо з яких підстав внесла до договору купівлі-продажу будинку запис про те, що адресою будинку, який продається, є № 40 по вул. Зарічна в с. Іржавець, зробивши помітку, що раніше цей будинок значився під № 42. Нотаріус допустила помилку, адже одночасно з договором купівлі-продажу будинку вона посвідчувала договори купівлі-продажу земельних ділянок, на одній із яких розташований будинок, і в цьому договорі адресою земельної ділянки вказано вул. Зарічну, 42, с. Іржавець. Позивач та її чоловік не знали про ці невідповідності, договір на постачання газу був перезаключений на імя чоловіка позивача на адресу № 42, на цю адресу вони оплачували рахунки по газопостачанню. З метою зясування причин розбіжностей у нумерації будинків позивач звернулася до ОСОБА_6 міської ради та просила повідомити дійсний номер спадкового будинку. ОСОБА_6 міська рада своїм листом підтвердила, що спадковий будинок знаходиться в с. Іржавець по вул. Зарічна, 42. У відповідача ОСОБА_4 позивач зясувала, що раніше будинок її батьків мав № 44 по вул. Зарічна в с. Іржавець. У 2007 році ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 якимось чином змінили адресу свого будинку, здійснити його державну реєстрацію, отримали свідоцтва про право власності на 1/3 частини будинку на кожного та змінили прописку із № 44 на № 42. У примітці витягу з Реєстру прав власності підставою для цього вказано подання будинку під заставу. Змінивши документально номер свого будинку, ОСОБА_4 отримала в банку кредит під заставу будинку за № 42. У результаті несплати кредиту на вказаний будинок було накладено арешт. Для захисту свої майнових прав як спадкоємця майна, яке належало ОСОБА_8, позивач і звернулася до суду та просила судовим рішенням:

- установити факт того, що предметом договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, посвідченого 26.11.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_11, є житловий будинок під номером 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області;

- визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Зарічна, 42, у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8;

- зняти арешт та заборону на відчуження будинку № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, накладений державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 РУЮ на підставі постанови № 9797861 від 08.05.2009, реєстраційний номер обтяження 8703006;

- скасувати державну реєстрацію речових прав на будинок № 42 по вул. Зарічна, у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Представник позивача направила до суду заяву, у якій визнала позовні вимоги та просила справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача ОСОБА_6 міської ради Чернігівської області.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала позовні вимоги та пояснила, що їх будинок завжди мав № 44, коли вони оформляли право власності на житловий будинок, то в сільській раді їм повідомили, що нумерація будинків змінилася, їх будинок буде мати номер «42».

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні поясненням відповідача ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не повідомив про поважні причини неявки, не просив про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи відділ було повідомлено належним чином, не повідомив про поважні причини неявки.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, суд розглядає справу за відсутності відповідача ОСОБА_7 та представника відповідача ОСОБА_6 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2016 року помер ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_8 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 41). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 9). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8

У судовому засіданні встановлено, що до майна померлого ОСОБА_8 Пятнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 1654/16 та видані свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстави свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 42-43).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0273 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовані на території Чернігівської області, Носівського району, с. Іржавець, вул. Зарічна буд. 42, що належали померлому на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 26.11.2010 ОСОБА_11, приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу Чернігівської області та відмітки про реєстрацію права власності від 16.12.2011, зробленої відділом Держкомзему у ОСОБА_6 районі на державному акті про право приватної власності на земельну ділянку (а. с. 9, 10).

У судовому засіданні встановлено, що державний нотаріус Пятнадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, оскільки згідно з Інформаційною довідкою від 06.12.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який діє з 01.01.2013 року, нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, знаходиться під арештом. У знятті арешту з житлового будинку ОСОБА_2 відділом ДВС ОСОБА_6 РУЮ було відмовлено та запропоновано в подальшому звернутися до суду, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Пятнадцятої київської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 256/02-31/8 від 16.01.2018 (а. с. 13).

Із договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_11, убачається, що ОСОБА_8 купив у ОСОБА_9 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 40, раніше будинок значився під № 42, Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а. с. 11-12).

Крім вищевказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, 26 листопада 2010 року між ОСОБА_9 в якості продавця та ОСОБА_8 в якості покупця було укладено ще два договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме:

- договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0273 га, для ведення особистого селянського господарства, яка в межах згідно з планом розташована за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 42, яка належала продавцеві ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 409297 (а. с. 19-20);

- договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка в межах згідно з планом розташована за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 42, яка належала продавцеві ОСОБА_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 409296 (а. с. 21-22).

Із копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 409297 та серії ЯЛ № 409296 убачається, що ОСОБА_9 була власником земельних ділянок площею 0,0273 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, адресою земельних ділянок вказано вул. Зарічна, 42, с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, (а. с. 16, 17).

Із матеріалів справи вбачається, що перед ОСОБА_9 власником вищевказаних земельних ділянок була ОСОБА_10. 22 жовтня 2007 року вона продала ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: с. Іржавець, вул. Зарічна, 42, Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 (а. с. 15).

Із копії витягу з рішення виконавчого комітету Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області від 24 липня 1997 року № 36 убачається, що ОСОБА_10 цим рішенням було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Іржавець по вул. Зарічна, 42 (а. с. 14).

Із матеріалів справи вбачається, що робочий проект газопостачання житлового будинку та договір на постачання природного газу було зроблено та відкрито на імя ОСОБА_9 на будинок № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району (а. с. 18).

Крім того, ОСОБА_2 ОСОБА_6 міською радою видано довідку № 14-16/1247 від 15.12.2017, якою підтверджено поштову адресу житлового будинку та земельної ділянки в с. Іржавець по вул. Зарічна, 42 (а. с. 25).

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Усі вищенаведені докази підтверджують той факт, що куплені ОСОБА_8 у ОСОБА_9 житловий будинок та земельні ділянки знаходяться за адресою: вул. Зарічна, 42, с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, а, отже, позовна вимога ОСОБА_8 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту того, що предметом договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, посвідченого 26.11.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_11, є житловий будинок під номером 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, підлягає задоволенню.

Установлення цього факту має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати майнові права, які належать їй як спадкоємцю померлого чоловіка ОСОБА_8

Однак, у судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка, оскільки 24 липня 2007 року на підставі рішення виконкому Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області № 40 від 26 червня 2007 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на жилий будинок по вул. Зарічна, 42, с. Іржавець Носівського району Чернігівської області на 1/3 частки будинку кожному, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а. с. 23). 26 липня 2007 року право власності на спірний будинок зареєстровано за вищевказаними особами (а. с. 24).

Крім того, перешкодою в реалізації позивачем належного їй права на отримання свідоцтва про право на спадщину є те, що на підставі постанови № 9797861 від 08.05.2009 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6 районного управління юстиції Неволіним було накладено арешт на будинок по вул. Зарічна, 42, у с. Іржавець, власник ОСОБА_4, реєстраційний номер обтяження 8703006, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 13) та копії відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а. с. 31).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, вона прийняла спадщину, а, отже, житловий будинок по вул. Зарічна, 42, у с. Іржавець Носівського району, який належав на праві власності її покійному чоловіку ОСОБА_8, з моменту відкриття спадщини, тобто з 28 серпня 2016 року належить ОСОБА_2

Матеріали справи підтверджують, що на житловий будинок по вул. Зарічна, 42, у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 28-30).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість будинку станом на 12.02.2018 становить 44000 грн. (а. с. 33).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» розяснено, що в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно зясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна.

У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Вирішуючи питання про належність описаного та арештованого майна, суди повинні керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, які діяли на час придбання майна, що регулюють право власності та його захист.

Ураховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та вищевикладені правові норми, суд уважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в суді та підтверджені належними та допустимими доказами, тому робить висновок, що вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок по вул. Зарічна, 42, у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8

Оскільки арешт житлового будинку за адресою: Чернігівська область, Носівський район, с. Іржавець, вул. Зарічна, 42, накладений державним виконавцем Носівського РУЮ, порушує право позивача на оформлення її спадкових прав після смерті чоловіка, унаслідок накладеного обтяження позивач також позбавлена змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, що є недопустимим. Саме тому суд не вбачає підстав для продовження дії обтяження, накладеного на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. Право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту та заборони на відчуження будинку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, ураховуючи вищевикладене, вимога позивача про скасування державної реєстрації речових прав на спірний будинок за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією відповідного посвідчення серія А № 085174 (а. с. 6).

А, отже, судові витрати, які складаються із судового збору, підлягають стягненню з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_7 солідарно на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт того, що предметом договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, посвідченого 26.11.2010 приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_11, є житловий будинок під номером 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, вул. Зарічна, 42, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а1», сараю «Б», погреба «П», вбиральні «У», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, хвіртки № 3, колодязя «К», загальною площею 57,3 кв. м житловою площею 18,2 кв. м. ринковою вартістю 44000 грн.

Зняти арешт та заборону на відчуження будинку № 42 по вул. Зарічна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, накладений державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_6 РУЮ на підставі постанови № 9797861 від 08.05.2009, реєстраційний номер обтяження 8703006.

Скасувати державну реєстрацію речових прав на будинок № 42 по вул. Зарічна, у с. Іржавець Носівського району Чернігівської області за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий