Справа № 464/5479/17 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/1017/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: представника ПАТ «Українська інноваційна компанія»

- Покровської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа - Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про захист прав споживача і стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на її користь грошові кошти за договором банківського вкладу №10-1383799 від 15.09.2015 на суму 860,00 євро та 10,75 євро нарахованих відсотків та за договором банківського вкладу №10-1389117 від 29.09.2015 на суму 40004,30 грн та 516,21 грн нарахованих відсотків, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 15.09.2015 та 29.09.2015 відкрила два депозитні рахунки у Публічному акціонерному товаристві «УКРІНБАНК»: №10-1383799 на суму 860,00 євро та №10-1389117 на суму 40004,30 грн. Однак, 24.12.2015 на підставі Постанови НБУ №934 «Про віднесення ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» було прийняте Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «УКРІНБАНК». Зазначає, що на момент введення в банк тимчасової адміністрації у неї залишилося 2 депозити: за договором банківського вкладу №10-1383799 від 15.09.2015 на суму 860,00 євро та 10,75 євро нарахованих відсотків, та за договором банківського вкладу №10-1389117 від 29.09.2015 на суму 40004,30 грн та 516,21 грн нарахованих відсотків. Стверджує, що 15.03.2017 надіслала заяву керівнику Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» з проханням повернути кошти згідно вищезазначених договорів банківського вкладу. Проте їй у поверненні коштів голова правління Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» відмовила у зв'язку із відкликанням банківської ліцензії та ліквідацією ПАТ «Укрінбанк», а відтак із неможливістю Публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія» здійснювати банківську діяльність, у тому числі виконувати будь-які операції по рахунках клієнтів та за їх розпорядженнями. Окрім цього, 19.06.2017 надіслала претензію до ПАТ «Українська інноваційна компанія» з тим же ж проханням, однак отримала відмову у поверненні коштів. Враховуючи те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» є правонаступником ПАТ «Укрінбанк» щодо всіх прав та обов'язків останнього, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (код 05839888) на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, грошові кошти за договором банківського вкладу №10-1383799 від 15.09.2015 р. в розмірі 860,00 євро, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно сумі 27674.80 грн, та 10,75 євро, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно сумі 345,94 грн нарахованих відсотків, та заяви-договору про розміщення банківського вкладу №10-13891 17 від 29.09.2015р. на суму 40004.30 грн та 516,21 грн нарахованих відсотків.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська Інноваційна компанія» (код 05839888) в дохід держави судовий збір в розмірі 685 грн. 41 коп.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Українська інноваційна компанія».

В апеляційній скарзі посилається на те, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Ст. 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підп. 1 та 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи ФГВФО банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Вказує, що з моменту запровадження (або відновленням за судовим рішенням) дії тимчасової адміністрації всі вимоги до Відповідача ПАТ «Укрінком», в г. ч., але не виключно, вкладників мають розглядатися в правовому полі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначає, що виходячи з системного аналізу вищевикладеного, враховуючи прийняте виконавчою дирекцією ФГВФО № 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» задоволення вимог Позивача, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи викладене вище, скаржник вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача Покровська О.Ю. апеляційну скаргу підтримала, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Позивач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи (а.с.62, 63 т.2), тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що 15 вересня 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ «УКРІНБАНК» укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу №10-1383799. Дана заява-договір є документом, що підтверджує факт укладення Договору банківського вкладу. Згідно її змісту вбачається, що на ім'я ОСОБА_3 відкрито вкладний (депозитний) рахунок на суму вкладу 860 /вісімсот шістдесят/ євро з терміном розміщення з 15.09.2015 по 29.09.2015 із процентною ставкою 5,5% річних. При кожній автопролонгації вкладу на наступні 14 днів процентна ставка збільшується на 0,1%. Автопролонгація передбачена, якщо Клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення, на строк, що дорівнює попередньому строку згідно з умовами Договору даного виду вкладу, чинного на дату пролонгації, включаючи розмір процентної ставки. Договір може бути автоматично продовженим на 12 повних періодів (повний період - 14 днів). Так, згідно з меморіальним ордером №11263036 від 15.09.2015 платник ОСОБА_3 здійснила платіж за призначенням «внесення на вклад згідно договору №10-1383799 від 15.09.2015 », сума: 860,00 євро, що еквівалентні 21 343, 07 грн; одержувач - ОСОБА_3, Банк одержувача - «УКРІНБАНК».

Крім цього, зі змісту заяви-договору про розміщення банківського вкладу №10-1389117, укладеної між ОСОБА_3 та ПАТ «УКРІНБАНК» від 29.09.2015, убачається, що така є документом, що підтверджує факт укладення Договору банківського вкладу, та що на ім'я ОСОБА_3 відкрито вкладний (депозитний) рахунок на суму вкладу 40004,30 грн з терміном розміщення з 29.09.2015 по 30.12.2015 із процентною ставкою, річною - 25%. Автопролонгація передбачена, якщо Клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення, на строк, що дорівнює попередньому строку згідно з умовами Договору даного виду вкладу, чинного на дату пролонгації, включаючи розмір процентної ставки. Так, згідно з меморіальним ордером №11650294 від 29.09.2015 платник ОСОБА_3 здійснила платіж за призначенням: перенесення депозиту згідно договору №10-1383486 від 05.09.2015 на депозит №10-1389117 від 29.09.2015, сума: 40004,30 грн; отримувач - ОСОБА_3, Банк отримувача - «УКРІНБАНК».

Судом також установлено, що постановою Правління НБУ від 24.12.2015 № 934 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Український інноваційний банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних (далі -постанова № 934) і рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі -Фонд) від 24.12.2015 № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Український інноваційний банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в ПАТ «Український інноваційний банк» було запроваджено тимчасову адміністрацію (далі - рішення № 239).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» (далі - Постанова № 180) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийнято рішення від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням з 23.03.2016 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК».

Однак, Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 16.03.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 , вище згадану постанову № 934 та рішення № 239 визнав незаконними та скасував. Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суд України від 31.08.2016 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 залишено без змін.

13.07.2016 року наглядовою радою ПАТ «УКРІНБАНК» було ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких було прийнято рішення про перейменування ПАТ «УКРІНБАНК» на ПАТ «Укрінком».

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що відповідач у даній справі- ПАТ «Українська інноваційна компанія», є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк», з яким позивачкою було укладено вищезазначені договори.

У той же час, в ході апеляційного провадження у справі було встановлено наступне.

Постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвала Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 були скасовані з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог про визнання протиправними та скасування (зокрема) вище згаданих постанови правління НБУ № 934 та рішення Фонду № 239 (а.с.145-152 т.1).

З урахуванням вище наведених обставин рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2018 № 536 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» на один рік з 23.03.2018 по 22.03.2019 та продовжено визначені законом повноваження ліквідатора ПАТ «УКРІНБАНК» (а.с.39 т.2).

Частиною 2 ст. 104 ЦК України встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відтак, станом на час апеляційного розгляду даної справи ПАТ «УКРІНБАНК», як юридична особа, не є припиненим, а саме з ним позивачкою були укладені у 2015 році договори, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім цього, на вище згадану постанову Верховного Суду України від 24.10.2017 міститься посилання також і у постанові Верховного Суду у складі об»єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі № 910/8117/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Приватного акціонерного товариства «Оболонь», якою ПАТ «Українська інноваційна компанія» у повному обсязі було відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «Оболонь» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.05.2007(який було укладено між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Оболонь») з тих підстав, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не є правонаступником ПАТ «Український інноваційний банк» (а.с. 17-21 т.2).

Відтак, з урахуванням вище наведеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 грудня 2017 року скасувати та постановити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», третя особа - Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про захист прав споживача і стягнення коштів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 21.12.2018р.

Головуючий

Судді