Ухвала

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 638/20000/16-ц

провадження № 61-7791св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року у складі судді Штих Т. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року у складі суддів: Кругової С. С., Пилипчук Н. П., Піддубного Р. М.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. про скасування державної реєстрації.

Позов мотивовано тим, що 19 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», на забезпечення кредитного договору, було укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1. Того ж дня, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харченко І. А. внесено запис про реєстрацію обтяжень - заборону на вказане нерухоме майно на підставі договору іпотеки. У подальшому позивачу стало відомо про те, що 09 липня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу СуперфінимБ. М. здійснено державну реєстрацію прав та обтяжень на квартиру АДРЕСА_1, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок вказаної державної реєстрації право власності на вказану квартиру зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Вказувала, що зазначена державна реєстрація речових прав є незаконною, оскільки договорів іпотеки щодо вказаного нерухомого майна з ТОВ «Кей-Колект» вона не укладала, тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. не було законних підстав для проведення державної реєстрації. Договір іпотеки, укладений з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» не містить умов та порядку переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи. Окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя позивачем не укладалось та письмових вимог від іпотекодержателя про виконання порушеного зобов'язання ОСОБА_1 не отримувала. Державну реєстрацію права власності здійснено без всіх необхідних, передбачених законодавством документів, зокрема, без звіту про оцінку предмета іпотеки та не перевірено документи, що підтверджують повноваження заявника на звернення із заявою про проведення державної реєстрації, а також документи щодо кредитної заборгованості. Крім того, згідно пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», якщо об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав, це є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. були відсутні підстави здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, яке розташоване у м. Харкові.

Посилаючись на викладені обставини, просила скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. про державну реєстрацію речових прав, внести запис про скасування державної реєстрації речових прав за ТОВ «Кей-Колект та відновити запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року позов задоволено. Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 09 липня 2015 року, про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 із внесенням запису про скасування державної реєстрації речових прав та відновленням запису про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану квартиру.

Заочне рішення мотивовано тим, що ТОВ «Кей-Колект» не є стороною договору іпотеки від 19жовтня 2006 року, зазначеного нотаріусом в якості підстави прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект», будь-яких інших відомостей, які б свідчили про наявність підстав для виникнення і реєстрації за ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру, державним реєстратором до реєстру внесено не було, що є порушенням Порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також суд виходив із того, що відповідачем ТОВ «Кей-Колект» не булонадано доказів направлення на ім'я ОСОБА_1 та отримання нею вимоги про усунення порушення зобов'язання, що суперечить вимогам статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 13жовтня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що відповідачем не було надано належних доказів переходу до ТОВ «Кей-Колект» прав вимоги до ОСОБА_1 за договорами кредиту та іпотеки на підставі договорів факторингу та відступлення прав вимоги, укладених з ПАТ «Укрсиббанк». Відомості про підстави переходу до ТОВ «Кей-Колект» прав вимоги до ОСОБА_1 відсутні і в державному реєстрі, де нотаріусом в якості підстави для реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» зазначено лише договір іпотеки між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 Також не надано доказів направлення і отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень.

Крім того, апеляційний суд виходив із того, що спір не є публічно-правовим, оскільки випливає із договірних відносин, тому відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що спір є публічно-правовим, тому повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б. М. виступав як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, тобто як суб'єкт владних повноважень. Згідно частини другої статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Отже, дії суб'єкта владних повноважень, яким у справі є приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу СуперфінБ. М., повинні розглядатися виключно в порядку адміністративного судочинства, тому провадження у справі необхідно закрити. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає спірним правовідносинам, оскільки судовим рішенням про скасування рішення державного реєстратора припинено право власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно у спосіб не передбачений законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ТОВ «Кей-Колект» оскаржує судові рішення судів попередніх інстанцій з підстав порушення правил предметної і суб'єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 638/20000/16-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна БорисаМихайловича про скасування державної реєстрації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В.М. Сімоненко

С. П. Штелик