11 травня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді: Панченко О.М.
при секретарі: Табачука Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця №301 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом виселення,
05.12.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи було уточнено до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом виселення.
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 14.11.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність позивача. Згідно п. 4.2. договору купівлі-продажу від 14.11.2017 року ОСОБА_2 зобов'язалася звільнити квартиру за адресою: АДРЕСА_2, для вільного та безперешкодного користування ОСОБА_1 не пізніше 22 листопада 2017 року. Вказаного обов'язку ОСОБА_2 не виконала, на теперішній час без відповідної правової підстави проживає у вказаній квартирі, користується нею та категорично відмовляється виселятися із вищевказаної квартири. З моменту укладення договору купівлі-продажу квартири, ОСОБА_2 втратила право власності на вказану квартиру. Відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється добровільно виселятись з помешкання, уникає будь-яких зустрічей та розмов на цю тему, та категорично відмовляється виконати взятий на себе договірний обов'язок виселитись для вільного та безперешкодного користування квартирою позивачем. Вказана відмова виселятись з помешкання порушує права позивача вільно володіти та розпоряджатися належною квартирою, а саме, позивач не може вільно вселитись до неї, здати в оренду, більш того, змушена сплачувати комунальні платежі за зовсім незнайому особу, до якої не має будь- якого відношення, а тому вона змушена була звертатись до суду з вказаним позовом, у якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3.
Ухвалою суду від 28.12.2017 р. у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.
Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. На адресу суду 04.05.2018 р. надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в якому зазначили, що дійсно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14.11.2017 р. був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3. На момент посвідчення вищезазначеного правочину, відповідач дійсно зобов'язувалась звільнити квартиру після її продажу в термін до 22 листопада 2017 року. Проте, ОСОБА_2 посилаючись на власний похилий вік до теперішнього часу не придбала інше житло взамін відчуженої на користь позивача квартири. Проти розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами у відсутності відповідача та її представника не заперечували. Просили вирішити справу на розсуд суду, керуючись вимогами діючого законодавства України, ухваливши законне та обгрунтоване рішення.
Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Представник третьої особи до суду не з'явився, надіслав до суду лист з проханням слухати справу у їх відсутності, та винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України
Врахувавши заяву позивача, представника третьої особи, відзив сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 14.11.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який посвідчений 14.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1 перейшла у власність позивача (а.с.11-12).
Право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №103770621 від 14.11.2017 року (а.с.13).
Відповідно до п 4.2. договору купівлі-продажу від 14.11.2017 року, відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася звільнити предмет договору - квартиру за адресою: АДРЕСА_2, для вільного та безперешкодного користування ОСОБА_1 не пізніше 22 листопада 2017 року, однак вказаного обов'язку ОСОБА_2 не виконала.
Відповідно до п.1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
З положень ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, на підставі вищевказаних положень законодавства позивач як власник квартири має право на користування квартирою.
Згідно з ч.3 ст.12 , ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тому суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 317,319 ЦК України,ст.ст. 5, 12, 13, 77, 81, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця №301 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1, шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН:НОМЕР_2), судовий збір у розмірі 640 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду м.Києва в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя