АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2790/18 Справа № 175/59/18 Головуючий у 1 й інстанції - Бойко О. М. Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна про визнання недійсним правочину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ПН Дніпровського нотаріального округу Шуваєва О.С. про визнання недійсним правочину та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Разом з тим, ОСОБА_2 було подано заяво про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою по АДРЕСА_2, а також, на садовий будинокНОМЕР_3, загальною площею 63,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, обґрунтовуючи заяву тим, що відповідачі по справі можуть розпорядитись спірним майном та відчужити його на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву та вжити заходи забезпечення позову щодо спірного нерухомого майна з метою його збереження до ухвалення остаточного рішення по справі.

В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального, на неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати, а заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Так, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, виходив із того, що заявником не доведено факт, що невжиття заходів забезпечення позову можуть в подальшому утруднити виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1, земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою по АДРЕСА_2, а також, на садовий будинок НОМЕР_3, загальною площею 63,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

12 липня 2017 року ОСОБА_6 звернув стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1 і на земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою по АДРЕСА_2.

Предметом розгляду в даній цивільній справі з позовом ОСОБА_2 є визнання правочинів недійсними, відповідно до яких було звернено стягнення на вищевказане майно, а також, визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на це майно.

Положеннями ст. ст. 149 153 ЦПК України передбачені підстави, види та порядок забезпечення позову.

Так, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна, зокрема, містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а, також, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», - суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Таким чином, враховуючи той факт, що після смерті чоловіка позивача між сторонами по даній справі виникли спадкові правовідносини щодо вирішення питання про розподіл спадкового майна, а також, враховуючи той факт, що на момент звернення із позовом про визнання недійсними правочинів спадкове нерухоме майно почало реалізовуватись в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на 1/4 частини (які могли б належати ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом) житлового будинку АДРЕСА_1, земельних ділянок кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою по АДРЕСА_2 і садового будинку НОМЕР_3, загальною площею 63,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 з метою їх збереження для запобігання в подальшому утруднення виконання рішення суду.

А тому, керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2018 року про забезпечення позову скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на:

- 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровського району Дніпропетровської області;

- на 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою по АДРЕСА_2;

- на 1/4 частини земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0524 га для ведення особистого селянського господарства за адресою по АДРЕСА_2;

- на 1/4 садового будинку НОМЕР_3, загальною площею 63,6 кв.м., розташованого на земельній ділянці 1450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова