П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Київ

Справа № 761/4561/17

Провадження: № 22-ц/824/2328/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Рибака М.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки директора Координаційного центру з надання правової допомоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Відповідно до ухвали суду від 14 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Шевченківського районного суду Київської області від 27 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до виконуючого обов'язки директора Координаційного центру з надання правової допомоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, оскільки йому не було забезпечено права на доступ до правосуддя та правову допомогу адвоката безкоштовної правової допомоги.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 06.11.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з підстав невідповідності вимогам п.п. 2,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а також ч. 1 ст. 120 ЦПК, згідно якої позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зокрема, суд встановив, що у позовній заяві не зазначено місце перебування або місцезнаходження позивача, поштовий індекс, позивачем не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позивачу необхідно надати до суду нову редакцію позовної заяви із зазначенням в ній свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження, викласти в заяві обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину.

13 лютого 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов лист від позивача, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 потребує правової допомоги для складання процесуальних документів відповідно до вимог ЦПК України та усунення недоліків поданого ним позову.

20 лютого 2018 року судом було направлено лист до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві. Дане звернення суду отримано 30 березня 2018 року (а.с.11).

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 станом на дату постановлення ухвали, не усунув недоліки, визначені в ухвалі від 14 грудня 2017 року.

Колегія суддів вважає, що вказана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на наступне.

У статті 1 Конституції Україна проголошується правовою державою, і, як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини та громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя. Зобов'язання держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних і справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплено як основоположні принципи в Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов'язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 ст. 15 ЦПК України встановлено, що безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 13 вказаного Закону визначено, що безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

20.02.2018 року судом першої інстанції було направлено лист до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві з проханням забезпечити надання правової допомоги ОСОБА_1

Проте, як вбачається з матеріалів справи, станом на 27 липня 2019 року, тобто, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, ОСОБА_1 не був забезпечений адвокатом Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві.

Таким чином, судом першої інстанції при постановленні ухвали не враховано, що позивач потребує кваліфікованої правової допомоги, та не залучено до участі у справі через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві адвоката.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав невиконання вимог, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи за позовною заявою ОСОБА_1 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду Київської області від 27 липня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль