Єдиний унікальний номер 233/2409/17 Номер провадження 22-ц/804/364/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача Золяєва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в залі судових засідань №5 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року ухваленого судом у складі головуючого судді Малінова О.С. у місті Костянтинівці Донецької області (повний текст судового рішення складений 21 червня 2018 року) у справі номер 233/2409/17 за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

5 травня 2017 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_3 з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення за місцем проживання АДРЕСА_1. Облік спожитої води здійснюється лічильником.

26 квітня 2007 року представником ВУВКГ складений акт №1909 вводу до експлуатації вузлу обліку холодної води №135143 з терміном наступної повірки не пізніш 27.02.2010 року. За результатами перевірки представниками відповідача було надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №21/03/12-23, чинне до 02.12.2020 року.

За повірку лічильника позивачкою сплачено 30,75 грн., 49,10 грн., 65, 90 грн., 47,35грн. та 47,35 грн. Крім того, на вимогу контролера Костянтинівського ВУВКГ нею передано готівкою кошти в розмірі 100,00 грн., про що поставлено підпис в журналі повірок засобів обліку споживання холодної води.

Вважає дії відповідача незаконними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, а саме Законів України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Тому просила суд стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в загальній сумі 340,45 грн., зобов'язати відповідача за власний рахунок здійснити планову повірку належного їй лічильника, виключити із договору між нею та відповідачем п.п. 9 п. 16 в частині зобов'язання споживача здійснювати періодичну повірку засобу обліку за власний

рахунок, а також стягнути на її користь з відповідача моральну шкоду в сумі 100000,00 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів задоволено частково.

Стягнуто з Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 115,00 грн., сплачені позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води, встановленого у квартирі АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 115,00 грн., сплачених позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води, встановленого в квартирі АДРЕСА_1 та в частині стягнення з відповідача на користь державного бюджету судового збору в розмірі 640,00 грн.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 115,00 грн., сплачених позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води, та судового збору в розмірі 640,00 грн. винесено з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції помилково послався на норми ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», оскільки в тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для мешканців будинків без використання внутрішньо-будинкових систем, що надаються Костянтинівським ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу», витрати на надання послуг з демонтажу, монтажу та повірки приладів обліку води не закладено. Роз'яснення з питань періодичної повірки приладів обліку води та тепла також містіться в листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 21.06.2011 року. Тому оплата цих послуг покладається на споживачів.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 26.11.2015 року №2869 «По встановлення тарифів на центральне водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу» визначено, що безоплатні послуги з періодичної повірки лічильників, зокрема, холодної води у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування можливо за умови включення до складу тарифу на централізоване водопостачання та водовідведення.

Зазначає, що витрати на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку холодного водопостачання жодного разу до структури тарифів не входили.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу в строк, встановлений судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 20 серпня 2018 року, до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду 1 листопада 2018 року апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_3 не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України (а.с. 194, 206).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відповідачем рішення суду фактично оскаржується в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 115,00 грн., сплачених позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води, встановленого у квартирі АДРЕСА_1, та судового збору в розмірі 640,00 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди рішенням суду першої інстанції відмовлено і позивач в апеляційній скарзі просить рішення в іншій частині залишити без змін, тому судове рішення апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що позивачка ОСОБА_3 є споживачем послуг по постачанню холодної води та водовідведенню, які надає відповідач, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з актом №803658 введення в експлуатацію вузла обліку холодної води від 22.12.2016 року, лічильник встановлений у квартирі позивачки був виведений із експлуатації з 24.01.2016 року, та з 18.07.2016 року нарахування проводилось за нормами водоспоживання, затвердженими рішенням міської ради від 21.12.2001 року (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №21/03/12-23 від 02.12.2016 року за результатами повідки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 «Лічильники холодної та гарячої води крильчасті», дане свідоцтво чинне до 02.12.2020 року (а.с. 10).

З квитанцій від 29 листопада та 19 грудня 2016 року та фіскальних чеків вбачається, що

позивачка ОСОБА_3 за розпломбування, опломбування засобу обліку холодної води сплатила 49,10 грн. та 65,90 грн. (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на її користь грошових коштів в розмірі 115,00 грн., сплачених позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води, встановленого у квартирі АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості цих вимог.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 статті 28 зазначеного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року №869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами №630.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та пунктом 8 Правил №630 передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил №630, змістом Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (у тому числі в редакції на момент укладення договору) передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 та підпункту 7 пункту 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року №715/2014, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, основними завданнями НКРЕКП є, зокрема, забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сфері централізованого водопостачання та водовідведення. Саме НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань установлює, зокрема, тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2869 від 26.11.2015 року з додатками до складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» на послуги з періодичної повірки приладів обліку води не включено (а.с. 210-215).

Позивачкою ОСОБА_3 не спростований довід відповідача щодо невключення ним до тарифів вартості послуг з періодичної повірки приладів обліку води.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дав належну оцінку поданим сторонами доказам та дійшов передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 115,00 грн., сплачених позивачкою за повірку, розпломбування, опломбування засобу обліку споживання холодної води.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення з відповідача вартості послуг розпломбування, опломбування та повірки лічильника є обґрунтованими, оскільки до складу тарифів послуги з періодичної повірки квартирних приладів обліку води, які належать споживачам, не включено, тобто витрати за періодичну повірку засобів обліку не відшкодовуються через діючі тарифи на комунальні послуги, а КП «Компанія «Вода Донбасу» не може здійснювати повірку належного позивачу лічильника за власний рахунок.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2018 року в справі №233/4620/17, провадження №61-12053св18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду

апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів в сумі 115,00 грн. і стягнення на користь державного бюджету судового збору в розмірі 640,00 грн. має бути скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, у зв'язку з чим судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року в частині стягнення грошових коштів в сумі 115,00 грн. - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про захист прав споживачів в частині стягнення грошових коштів в сумі 115,00 грн. - відмовити.

В іншій частині рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 15 листопада 2018 року.

Суддя :