Провадження № 2/389/734/18
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Знамянський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» про визнання правочину недійсним та застосування реституції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ», в якому просить визнати недійсним з моменту вчинення договір фінансового лізингу № 01289 від 18.05.2018, укладений між сторонами та стягнути з відповідача кошти в сумі 28000 грн., як незаконно отримані за наслідками укладення договору.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 18.05.2018 між сторонами укладений договір фінансового лізингу №01289 предметом якого є надання Партнеру послуг, спрямованих на придбання автомобіля марки/моделі Great Wall C20 NEW вартістю 10646,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 280000,00 грн. Предметом оскаржуваного договору фінансового лізингу є надання особі предмета лізингу - автомобіля марки/моделі Great Wall C20 NEW вартістю 10646,39 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 280000,00 грн. Вартісь предмета лізингу та розмір щомісячного періодичного платежу в договорі визначена в доларах США, тому щомісячні платежі за автомобіль будуть зростати відповідно до зростання курсу долара США.

Позивач вважає, що договір №01289 від 18.05.2018 укладений під виливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, вважає, що він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими. Зазначає, що при умові належною роз'яснення йому усіх умов та наслідків даного договору, позивач не погодився б на його укладення. Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" - Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Укладений сторонами Договір фінансового лізингу не відповідає вимогам законодавства, оскільки відповідач включив у нього умови, які є несправедливими та які суперечать вимогам пунктів 1, 3-6, 11, 13 частини третьої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", що є порушенням вимог частини першої названої статті вказаного Закону та суперечить положенням Цивільного Кодексу України.

Вважає договір таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує права позивача, не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та не відповідає внутрішній волі позивача на момент укладення договору та на даний час. Крім того, спірний договір, в супереч законодавству, нотаріально не посвідчений.

Позивач в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява, в якій він підтримав повністю позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин своєї неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим, згідно з ухвалою Знамянського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне.

18 травня 2018 року між ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ» та ОСОБА_1 укладений договір фінансового лізингу №01289, що підтверджується копією договору (а.с.11-18) Відповідно до п. 1.3 Договору, лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу та умовах даного договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Предметом лізингу є автомобіль марки/моделі Great Wall C20 NEW (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 1.7 договору предмет лізингу передається в користування лізиногоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 календарних днів з моменти сплати лізінгоодержувачем на рахунок лізінгодавця: комісії за організацію договору, авансового платежу, у разі наявності сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу.

Комісія відповідно до п. 9.1 договору являє собою погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу у розмірі 10%, який лізінгоодержувач сплачує на користь лізінгодавця після укладення договору за його організацію протягом строку дії договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції про сплату, входить до складу обовязкових лізингових платежів.

Авансовий платіж відповідно до п.9.2 договору складає частину від вартості предметів лізингу в розмірі 25 відсотків від вартості предмета лізингу зазначеного в даному договорі та додатку до даного договору.

Згідно з квитанцією № 11DD071732 від 18 травня 2018 року (а.с.19) позивачем сплачено відповідачу за договором №01289 авансовий платіж в сумі 28000 гривень. Про сплату інших сум за договором позивач не зазначає, доказів на підтвердження цього суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України "Про фінансовий лізинг".

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочіпіу недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу .

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних нрав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2,3 частий третьої татті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 1 8 Закону ).

Відповідно до ч.2 ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу, строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів, інші умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на юридичну природу договору фінансового лізингу та положень ст. 692 ЦК України споживачу послуг, укладаючи такий договір, має право знати обсяг своїх фінансових зобовязань та ціну транспортного засобу, який лізингодавець передає йому в користування за плату з правом викупу. При цьому ціна предмета лізингу є істотною умовою такого договору згідно ст.ст. 638,655,691 ЦК України.

Як визначено ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Держава сприяє забезпеченню споживання населенням якісних товарів (робіт, послуг), зростанню добробуту громадян та загального рівня довіри. Разом з тим споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо їх придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму. Отже, для споживача існує ризик помилково придбати не потрібні йому послуги. Тому держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах.

Судом встановлено, що з аналізу змісту спірного договору фінансового лізингу від 18 травня 2018 року, сторони не погодили постачальника (продавця) автомобіля, остаточно не визначили вартості предмета графіку сплати лізингових платежів. Також, в договорі не визначений індивідуальними ознаками транспортний засіб, його виробника, модель, комплектацію, рік випуску, колір тощо, що є порушенням ч.1 ст. 807 ЦК України.

За змістом статті 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійсненнії лізиигодавцем, продавець та лізигодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Таким чином, судом встановлено, оскільки вибір продавця предмета лізингу за договором здійснює відповідач, так як в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то договір лізингу, який не містить відповідальності дізингодавця в частині якості, комплектності, справності та ін, суперечить положенням статті 808 ЦК України.

Окрім того, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судами не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу (ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 18 травня 2018 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» та ОСОБА_1, нотаріально посвідчено не було.

Зазначені обставини вказують на порушення прав позивача при укладені договору та частковому його виконанні. Порушені права підлягають судовому захисту шляхом визнання договору недійсним та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої на виконання договору суми 28000 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.259,263,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» про визнання правочину недійсним та застосування реституції - задовольнити.

Визнати договір фінансового лізингу № 01289, укладений 18.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» недійсним з моменту вчинення.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» на користь ОСОБА_1 сплачені за договором кошти в розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «МАКСУС ЛІЗИНГ» місце знаходження м. Київ вул. Бориспільська, 11-А, офіс 404-3, .

Повний текст рішення складений 15.11.2018.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3