печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.

при секретарі - Медведєвій М.Г.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Хитрова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів- В С Т А Н О В И В:

12.12.2017 позивач звернулася до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на свою користь грошові кошти у розмірі 24000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав на те, що 08.06.2017 року позивачем було поповнено через платіжний термінал власний картковий рахунок НОМЕР_1, відкритий у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на суму 24000 грн. Після поповнення позивач, перевіряючи зарахування коштів на рахунок, виявив, що баланс картки був від'ємним та становить - 20191,71 грн., що вказувало на те, що у ОСОБА_3 існує борг перед відповідачем на вказану суму. Отримавши банківську виписку по картці НОМЕР_1 позивач дізнався, що до моменту поповнення рахунку баланс був від'ємним, а кошти в сумі 24 000, 00 грн. були автоматично списані відповідачем. У серпні 2017 року позивач направив відповідачу претензію про повернення незаконно списаних з його карткового рахунку коштів в сумі 24000, 00 грн. У жовтні 2017 року позивач отримав лист від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якому повідомлялось, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір про надання банківських послуг, що складався з заяви, пам'ятки клієнта та умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Крім того відповідач повідомив, що відповідно до умов вказаного договору позивачу у користування надана платіжна карта «Універсальна GOLD» НОМЕР_1, а списані 08.06.2017 року з цього карткового рахунку кошти були зараховані для погашення заборгованості, що начебто виникла у позивача перед відповідачем. Проте жодних доказів укладення кредитного договору та отримання позивачем кредиту, відповідач не надав. Позивач вважає проведене автоматичне списання коштів з карткового рахунку позивача незаконним, тому просить стягнути з відповідача незаконно списані грошові кошти у розмірі 24000,00 грн. 12 грудня 2017 року суд відкрив провадження у вказаній справі та призначив до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив відмовити. Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. 20.09.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №SAMDN19 відповідно до якого позивач отримав кредитну картку НОМЕР_2 із встановленим кредитним лімітом 15000,00 грн. Отримавши платіжну карту, позивач використовував її на власний розсуд, про що свідчать операції щодо зняття коштів та поповнення рахунку. Під час використання карти ним було отримано в кредит грошові кошти, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Так, останнє поповнення позивачем рахунку відбулось 24.06.2014 року на суму 350,00 грн., після чого залишок заборгованості становив 5874,19 грн. Після цього кошти на рахунок ОСОБА_3 не вносились, що призвело до порушення зобов'язання зі сплати кредиту з боку позивача та збільшення розміру заборгованості у зв'язку з нарахуванням відсотків за користування кредитом. В подальшому, у серпні 2013 року, в зв'язку із закінченням строку дії платіжної картки, картку було пере випущено та змінено номер карткового рахунку на НОМЕР_1. 08.06.2017 року позивачем було внесено на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 24000,00 грн., після поповнення позивач, перевіряючи зарахування коштів на рахунок, виявив, що баланс картки був від'ємним та становить - 20191,71 грн. Відповідно до умов вказаного договору позивачу у користування надана платіжна карта «Універсальна GOLD» НОМЕР_1, а списані 08.06.2017 року з цього карткового рахунку кошти були зараховані для погашення заборгованості. Згідно до умов укладеного між ОСОБА_3 та банком договору, а саме відповідно до п. 21.12.2. Умов - погашення кредиту - поповнення картрахунку отримувача здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому та безготівковому порядку та зарахування їх банком на картрахунок отримувача, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідно до п. 21.11.1. Умов - зарахування (поповнення) грошових коштів на картрахунок здійснюється по номеру картки/рахунку та может здійснюватися шляхом внесення коштів в касу ПриватБанка або перерахування з рахунків в інших банках, за допомогою перерахунку грошових коштів з інших поточних або депозитних рахунків фізичної особи, а також з рахунків інших осіб за їх дорученням відповідно до вимог діючого законодавства. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст.559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Частинами 1 та 2 ст. 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до п. 6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Відповідно до ст. 26.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні платник при укладенні договорів з банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Таким чином, положеннями закону і умовами договору прямо передбачено право кредитора на списання грошових коштів з рахунку боржника за наявності кредитної заборгованості. Відповідач на підставі укладеного між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного Договору та у відповідності до положень Умов та правил надання банківських послуг здійснив договірне списання з карткового рахунку № НОМЕР_3 в розмірі 24000,00 грн. на рахунок погашення заборгованості за кредитом. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про відсутність порушення закону з боку відповідача при списанні коштів позивача у розмірі 24000,00 грн. з його карткового рахунку, а тому немає підстав для задоволення вимог позивача, оскільки мало місце саме договірне списання коштів, при цьому, наявність відповідного рішення суду про списання цих коштів або про їх стягнення з боржника на користь кредитора не передбачено. Згідно ч.1 ст 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищевикладеного, позивач не довів порушення своїх прав та оспорюваних інтересів і судом не встановлено протиправність дій відповідача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Керуючись ст. ст. ст.ст.3, 6, 15,16, 626, 627, 634, 1071 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд- В И Р І Ш И В: Відмовити в позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 07.05.2018 року.

Суддя Остапчук Т.В.