Провадження № 2/344/103/18
У Х В А Л А

15 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інгосстрах», Станції технічного обслуговування «Опель»-«Шрот», фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, страхового відшкодування та заяву про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Страхової компанії «Інгосстрах», Станції технічного обслуговування «Опель»-«Шрот», фізичної особи підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, страхового відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, вимогами якої просить накласти заборону виїзду за межі України відповідачу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і накласти арешт на його майно; накласти арешт на банківські рахунки та на майно ФОП ОСОБА_3.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивач у заяві просить про забезпечення позову накладення заборони на виїзд за кордон відповідача ОСОБА_2, оскільки відповідач має намір виїхати за межі України, щоб не відшкодовувати позивачу завдану шкоду.

Однак така вимога заяви не є належно необґрунтованими і в даному випадку базується на припущеннях. Позивачем не надано належних доказів того, що саме заборона виїзду за межі України відповідача є необхідною для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Щодо вимог заяви про накладення арешту на майно ОСОБА_2 та накладення арешту на банківські рахунки та на майно ФОП ОСОБА_3, то такі вимоги є частково підставними, з огляду на що суд вважає можливим накласти арешт на майно ОСОБА_2 та на банківські рахунки та на майно ФОП ОСОБА_3 в межах заявленої суми позовних вимог у розмірі 132 000 гривень. На переконання суду, саме таке вирішення питання сприятиме виконанню судового рішення на випадок задоволення заявленого позову.

А відтак, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, наявні підстави для часткового задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на банківські рахунки і на майно ФОП ОСОБА_3 - в межах заявленої суми позовних вимог у розмірі 132 000 гривень.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк