провадження № 2-о/294/62/18
справа № 294/1236/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Мандро О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2018 року після проведеного автоматизованого розподілу справу отримано головуючим суддею Мандро О.В.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України (надалі ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до ч.1 ст.130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно розяснень, наданих судам у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Всупереч цьому, замість заяви в проядку окремого провадження, подано позовну заяву, не зазначено заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Заявником не надано підтверджуючих даних, що ОСОБА_1 є громадянкою України. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою ОСОБА_3 Федерації та проживає на її території.

Недоліки заяви необхідно усунути склавши заяву, яка буде відповідати вимогам до заяв в порядку окремого провадження, зазначивши заявника та заінтересованих осіб, надати докази громадянства України ОСОБА_1, реєстрації її місця проживання на території Чуднівського району Житомирської області чи ухвалу судді Верховного Суду, якою визначено підсудність справи Чуднівському районному суду Житомирської області.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, а заявнику надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Мандро