Справа № 504/1205/17
провадження № 2/504/486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вільному спілкуванні та догляді дитини за батьком, який перебуває окремо від неї,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вільному спілкуванні та догляді дитини за батьком, який перебуває окремо від неї, посилаючись на те, що з 2016 року позивачка проживала разом із сім'єю батька у зв'язку із необхідністю надання допомоги тяжко хворому батьку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 01.02.2017 року її батька забрав до свого місця проживання відповідач по справі. У зв'язку із недопущенням позивачки до її батька відповідачем, ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

В червні 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 подав заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказав, що згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/17848/16-ц проведена судово - психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої ОСОБА_4, 1948 року народження, потребує встановлення опіки над ним. Також відповідач зазначив, що не заперечує проти права позивачки на відвідування батька, та зазначене право відповідачем не порушувалось.

В серпні 2017 року представник позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надав змінену позовну заяву, відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в редакції від 03.08.2017 року, згідно якої позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві вказала на те, що уточнені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що уточнені повні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно ч.1 ст. 172 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 22.10.1970 року, виданого в м. Одесі.

Згідно копії заяви від 03.02.2017 року за вх. №Д-97, позивачка звернулась до начальника Лиманського ВПГУНП в Одеській області про викрадення батька з будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, де він мешкав зі своєю цивільною жінкою.

Відповідно до листа від 10.02.2017 року №45/2021 позивачці було повідомлено в.о. начальника Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про відпрацювання її заяви та прийняті пояснення від ОСОБА_3, який пояснив, що забрав батька на обстеження до лікарні та залишив його до моменту одужання у себе вдома.

Також, 16.03.2017 року за вх. №Д-259, позивачка надала заяву до Лиманського ВПГУНП в Одеській області, про не допущення її до батька, який на той час знаходився за адресою: АДРЕСА_2

Листами т.в.о. начальника Лиманського ВП ГНП в Одеській області ОСОБА_9 від 24.03.2017 року за №4058, та від 28.03.2017 року за №4315, ОСОБА_2 було повідомлено, що за фактами повідомлень відсутні ознаки порушення діючого законодавства.

Згідно листа начальника Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 06.04.2017 року за №4814, щодо розгляду повторної заяви від ОСОБА_2 про конфліктну ситуацію з братом, позивачці також було повідомлено про відсутність ознаки порушення діючого законодавства.

Відповідно до наданих копій виписок з амбулаторних карток, обстежень ОСОБА_4 з червня 2011 року знаходився на лікуванні з діагнозом дисциркуляторнаенцефалопатія 3 ст., церебральний атеросклероз, прогредиентна течія, помірно виражений вестибулоатактический синдром, виражене зниження когнітивних функцій, двостороння хронічна сенсоневральна приглухуватість, стадія декомпенсації, порушення сечовипускання, ИБС, стенокардія напруги, атеросклеротичний кардіосклероз, барикардия.

Рішенням Малиновського районного суду Одеської області від 13.03.2018 року по справі №521/17848/16-ц за позовом ОСОБА_3, заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, ОСОБА_3 було призначено опікуном над ОСОБА_4, визнаного недієздатним.

Статтею 55 Цивільного Кодексу України визначено, що піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки».

Згідно роз'яснення Міністерства юстиції України від 05 липня 2011 року «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб'єктами сімейних правовідносин» обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Таке піклування може полягати в особистому догляді за батьками, допомозі в побуті, захисті прав й інтересів, матеріальній підтримці тощо.

Згідно зі ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Існує лише різний порядок визначення походження дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України метою регулювання сімейних відносин є утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї.

Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Стаття 203 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок дітей брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У зв'язку з вищевикладеним, суд зазначає що, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи передбачений законодавством обов'язок дітей допомагати своїм непрацездатним батькам, суд вважає правильним зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачці у вільному спілкуванні та догляді за її батьком.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

У порядку вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 13, 17, 18, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 172, 202, 205 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у вільному спілкуванні та догляді дитини за батьком, який перебуває окремо від неї - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_5 перешкод у вільному спілкуванні та догляді за її батьком - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 11.06.1998 року, проживаючого:АДРЕСА_2 ) судовий збір на користь ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_3, виданий Приморським РВУМВС України в Одеській області 18.12.1996 року, проживаючої: АДРЕСА_3) в сумі 640,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добров П.В.