Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Тхір О.А..,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє за довіреністю ОСОБА_3, до ОСОБА_4, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, в інтересах якої діє за довіреністю ОСОБА_3 звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на свою користь аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позовну заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, які знаходяться на утриманні позивача. Зазначає, що близько чотирьох років з відповідачем відносин не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, в зв'язку з чим, нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу із відповідачем до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, проте рішення станом на день подання позову про стягнення аліментів не винесено. Крім цього, посилається і на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільних дітей, аліменти іншим особам не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має, непрацездатних батьків на утриманні не має. Ураховуючи зазначене просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявні їх клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило, на підтвердження або спростування вимог позивача доказів до суду не подано. Окрім того інформація щодо справи часу та місця розгляду справи розміщена на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. В зв'язку з чим судом постановлено ухвалу від 19.12.2018 про заочний розгляд справи.

В зв'язку з неявкою усіх учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх взаємозв'язку, виходячи з критерію їх належності та допустимості, суд доходить наступних висновків.

Виходячи з положень ст. ст. 279, 223 ЦПК України, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із даними свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, серії 1-ФМ № 154202, виданого виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 22.10.2009 року, та свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, серії 1-ФМ №416708, їх батьком значиться відповідач ОСОБА_4, а матір'ю позивач ОСОБА_2.

Довідкою про склад сімї, виданою Камяницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області № 834/0210 від 04.10.2018 року, підтверджується, що позивач ОСОБА_2, дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з синами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 які знаходяться на її утриманні.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів та підтверджених заявою самого відповідача.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як встановлено судом, спільні діти сторін проживають з матірю та потребують матеріального забезпечення, відомості щодо працевлаштування відповідача відсутні, між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває малолітні діти, вік дітей, майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, за відсутності доказів про протилежне суд бере до уваги відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів сімї, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обовязку батьків щодо утримання дитини, суд доходить висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року - 1944 грн., а з 01.12.2018 - 2027 грн., такий визначений розмір аліментів, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення дітей найнеобхіднішим.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Оскільки позивач предявила позов 09.10.2018 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Оскільки вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню повністю, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Крім того, суд роз'яснює сторонам положення ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд також вважає за необхідне роз'яснити відповідачу ОСОБА_4, що відповідно до вимог чинного законодавства у разі несплати аліментів та утворення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі, що перевищує суму, яка мала бути сплачена за 6 місяців - боржники примусово притягуються до виконання суспільно корисних робіт тривалістю від 120 до 240 годин (ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 89, 258, 263-265, 273, 279, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2, в інтересах якої діє за довіреністю ОСОБА_3, до ОСОБА_4, про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії ВР 588870, виданий Ужгородським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 05.11.2015 року, який проживає за адресою: 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Підгорб, буд. 86, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП - НОМЕР_1), яка проживає за адресою: 89411, АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, 15.10.2009 р.н, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ім'я позивача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: 89411, АДРЕСА_1.

Ім'я представника позивача: ОСОБА_3, проживає за адресою: 89411, АДРЕСА_1, діє на підставі довіреності від 04.06.2018, посвідченої сільським головою Кам'яницької сільської ради.

Ім'я відповідача: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії ВР 588870, виданий Ужгородським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 05.11.2015 року, останнє відоме місце проживання зареєстровано за адресою: 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Підгорб, буд. 86.

Суддя О.А.Тхір