Справа № 492/380/18
Провадження № 2/492/387/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її донька - відповідач по наявній справі ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_3, який проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні. Мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально дитині не допомагає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі. 16.12.2017 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище - «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка - «ОСОБА_2». Таким чином, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.

Ухвалою суду від 18.04.2018 року провадження у справі відкрито.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала повністю, просила суд позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому та позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщена належним чином, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову та просила суд позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якій позов ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти його задоволення.

Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.02.1995 року, відповідач по наявній справі ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 і її матір'ю значиться ОСОБА_1, позивач по наявній справі (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.01.2015 року, відповідач по наявній справі ОСОБА_2 значиться матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

16 грудня 2017 року відповідач уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з «ОСОБА_2» на прізвище чоловіка - «ОСОБА_2», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.12.2017 року, актовий запис № 159 (а.с. 7) та копією паспорту відповідача (а.с. 8).

Як видно з висновку органу опіки та піклування Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 07.05.2018 року № 01-34/818, доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п. 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

З досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідача від виховання дитини, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, враховуючи усі вищевикладені обставини, що мають істотне значення для справи, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Крім того в силу ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача сплачений судовий збір по справі у розмірі 704,80 гривень.

На підставі ст. ст. 15, 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 206, 247, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір по справі в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 травня 2018 року.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області