Справа № 361/431/18
Провадження № 2/361/1207/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що вони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Позивач перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах в період з 2007 по 2009 року. В установленому законом порядку шлюб між ними зареєстровано не було.

Після того, як відповідач залишив сімю, він не надавав матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З жовтня 2009 року відповідач не приймав участі у вихованні сина та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2013 р. ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2015 р. з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 04.02.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 жовтня 2027 року.

В даний час позивачу достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_2 має постійне місце роботи та регулярний заробіток (дохід).

Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно хворіє на захворювання дихальної системи. За останній рік декілька разів перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні. Часті хвороби сина змушують позивача нести додаткові фінансові витрати на його лікування.

Всі вищенаведені обставини змусили позивача звернутися з даною позовною заявою до суду оскільки, це відповідає інтересам неповнолітнього сина ОСОБА_3

Посилаючись на викладене, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 жовтня 2027 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.6), і, на підставі ст.180 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2013 року відповідача ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн., щомісячно, починаючи з 04.02.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 15 жовтня 2027 року (а.с.9).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2018 року 1860 грн., з 01 липня 1944 грн., з 01 грудня 2018 року 2027 грн.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства, а також з розрахунку на одну дитину, підлягає зміні з 650 грн. на ? частину від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини, до 15 жовтня 2027 року.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.180-183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі №361/1005/15-ц від 02 квітня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини, тобто до 15 жовтня 2027 року, на користь матері дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. С. Сердинський