Ухвала

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 332/4182/16-ц

провадження № 61-44844ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ОЛ Резерв», треті особи: Центр надання адміністративних послуг, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 вересня 2018 року через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року (повний текст виготовлено 02 липня 2018 року).

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: для звернення до суду із наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження. На виконання ухвали Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано до суду клопотання із наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що він є особою похилого віку (77 років) і у цьому віці йому зроблено операцію, зазначеною в доданому епікризі. До операції та після її проведення ОСОБА_1 пересувався на милицях на незначні відстані (в межах подвір'я), до лікарні його супроводжував син, оскільки самостійно дійти від автомобіля до кабінету лікаря він не був у змозі. У зв'язку із викладеними обставинами ОСОБА_1 не проживав за адресою реєстрації, куди надходили поштові відправлення і тому він не міг особисто отримувати поштові повідомлення. Також ОСОБА_1 вказує, що до та після операції мав сильні болі, що перешкоджало вести звичайний образ життя та, відповідно, зосередитися на судовому спорі. Участі у розгляді справи ОСОБА_1 не приймав, судові рішення отримані його сином 22 серпня 2018 року, що підтверджується довідкою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2018 року. На підтвердження цих обставин, до раніше доданих листів непрацездатності серії АДГ № 802512 та № 803424, виданих комунальною установою «6-та міська клінічна лікарня» щодо непрацездатності ОСОБА_1 з 02 липня 2018 року до 03 вересня 2018 року, ОСОБА_1 додає копію першої сторінки паспорту, довідку Заводського районного суду м. Запоріжжя № 01-24/414/2018 від 30 жовтня 2018 року щодо отримання копій рішення та копію епікризу хворого ОСОБА_1

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, просить зупинити виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте в заяві про зупинення виконання рішення не вказано підстав для зупинення і до заяви не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання судового рішення. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 390, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 332/4182/16-ц.

Витребувати з Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/4182/16-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ОЛ Резерв», треті особи: Центр надання адміністративних послуг, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 листопада 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат