Ухвала

4 травня 2018 року

м. Київ

справа № 263/1066/15-ц

провадження № 61-18294 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 6 березня 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

У заяві, доданої до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона не була повідомлена про розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій, повісток чи інших процесуальних документів не отримувала, про наявність судового рішення дізналася після виклику до виконавчої служби. Після ознайомлення з матеріалами справи 27 лютого 2017 року адвокат Кабанов Д. І. отримав копію заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України 2004 року у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у заяві підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявник не підтвердив їх належними доказами.

Разом з тим, рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 червня 2015 року, касаційну скаргу на вказане рішення подано 6 березня 2018 року, тобто після спливу майже трьох років з дня складення повного тексту указаного судового рішення та більше одного року після отримання такого рішення адвокатом Кабановим Д. І., не додано доказів про неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді апеляційної інстанції та отримання повного тексту рішення від 17 червня 2015 року. Крім того, касаційна скарга не містить доводів та доказів того, що відповідач скористалася правом на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 року в суді апеляційної інстанції.

З рішення суду апеляційної інстанції убачається, що 5 червня 2015 року ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, однак у третій раз не з'явилася в судове засідання без поважних причин і в розумний інтервал часу не вживала заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, адресу електронної пошти, за наявності.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у меншому розмірі ніж передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 7 308 грн (3 654 грн * 200%).

Заявником сплачено 3 775,81 грн (квитанція № 15404713 від 5 березня 2018 року), тому необхідно доплатити судовий збір у розмірі 3 532,19 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 рокута рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року за заявою ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 3 квітня 2015 рокута рішення апеляційного суду Донецької області від 17 червня 2015 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 4 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь