Справа №345/4127/18
Провадження № 2/345/1751/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу та зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.07.2010 року із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час постановлення вказаного рішення позивач працював на посаді охоронця в «Міській варті» м.Калуша.

З 16.03.2012 року позивач звільнився з роботи. З тих пір позивач постійного місця роботи не мав та перебивався тимчасовими заробітками. Позивач зазначає, що у звязку із відсутністю постійного місця роботи та стабільного заробітку, аліменти по виконавчому листу сплачував періодично, по мірі наявності коштів та йому не було відомо про розмір фактично стягуваних аліментів.

Позивач зазначає, що на даний час змінився його сімейний стан, а саме він створив нову сімю. В шлюбі з новою дружиною в них народилося двоє синів: син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач наголошує, що у нього склалося скрутне матеріальне становище, він не має постійного місця роботи та стабільного заробітку (доходу), його дохід є недостатнім для утримання трьох неповнолітніх дітей та теперішньої сімї. Також на його утриманні перебуває мати пенсіонер, яка проживає одна, отримує мінімальну пенсію.

Таким чином, враховуючи, що майновий стан позивача значно погіршився та є незадовільним і він не має фізичної змоги сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі. Тому позивач просить суд змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.07.2010 року в справі №2-1386/2010 та стягувати з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Відповідач подала до суду відзив на позов (а.с. 50-52), згідно якого позов не визнає з огляду на наступне. Так, покликання позивача, що його матеріальний стан змінився, а сума, яку йому нараховують, є непосильною не заслуговують на увагу. Факт звільнення позивача з роботи за власним бажання свідчить про те, що позивач має можливість отримувати більший дохід, працюючи неофіційно. Саме для отримання вищих доходів позивач за власним бажанням звільнився з роботи і почав займатися підприємницькою діяльністю. Крім того, про те, що позивач взмозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному держвиконавцем, свідчить про те, що позивач тривалий час аліменти не сплачував, а потім при нарахуванні заборгованості одноразово сплатив 40 000,00 грн.

Також відповідач просить врахувати, що мама позивача тримає господарство, має присадибну ділянку, а також має два земельні паї, які здає в оренду фермеру і отримує за те відповідну грошову суму. Те, що відповідач вказує, що у нього нова сімя і ще на утриманні двоє дітей свідчить про те, що позивач розраховував на утримання всіх дітей.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач фактично просить змінити спосіб виконання обовязку щодо утримання дитини. Проте позивач, як платник аліментів взагалі не вправі визначати спосіб присудження аліментів та звертатися з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Таке право згідно законодавства має виключно одержувач аліментів. Також відповідач просить врахувати, що у разі зменшення розміру аліментів буде порушено право дитини на належний рівень життя, так як тоді розмір аліментів не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити та стягнути із відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позові. Просить врахувати, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.07.2010 року визначено спосіб стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 у частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Оскільки, позивач на даний час не працює, державний виконавець визначає розмір аліментів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної спеціальності для даної місцевості, що становить приблизно 8000,00 грн. При цьому розмір аліментів, які стягуються із позивача, на даний час становить 2021,00 грн.

Позивач вказує, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей та стареньку матір, а тому не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Тому просить змінити спосіб стягнення і зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас позивач визнав, що має тимчасові заробітки, в тому числі їздить на сезонні роботи за кордон. Також підтвердив, що його мати має у власності земельний пай.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні наголосила, що позивач є особою працездатного віку, звільнився із офіційної роботи за власним бажанням, щоб мати можливість отримувати дохід у більшому розмірі. Також позивач займався підприємницькою діяльністю. Представник відповідача вказала, що наявність на утриманні у позивача ще двох неповнолітніх дітей, не є підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача, так як позивач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі, необхідному для забезпечення її повноцінного розвитку. Крім того, покликання позивача про наявність в нього на утриманні матері є голослівними, оскільки його мати отримує пенсію, а також дохід від здавання в оренду земельних паїв. До того ж чинним законодавством не передбачено право платника аліментів звертатися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів. Тому представники відповідача просять в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.07.2010 року із позивача ОСОБА_1, працюючого охоронцем «Міської варти» на користь відповідача ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття (а.с. 7, 8).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормами ст.181 СК України імперативно встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється судом за позовом саме одержувача аліментів, а не платника.

Тобто, законодавцем встановлено, що з позовом про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі має право звернутися тільки одержувач аліментів.

На підставі ст. 192 СК України за позовом платника або одержувача аліментів судом може бути змінено лише розмір аліментів, визначений рішенням суду, а не спосіб їх стягнення. Суд звертає увагу, що зміна розміру аліментів та зміна способу їх стягнення передбачені різними статтями Сімейного кодексу України і ототожненню не підлягають.

А тому вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Судом встановлено, що на даний час змінився матеріальний і сімейний стан позивача. Так, позивач на даний час офіційно не працює (а.с. 12), має на утриманні двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14) та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15). Вказані обставини в розумінні ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються із позивача на користь відповідача.

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати.

В силу статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 2018 рік установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні відповідача; вік дитини (шкільного віку); вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, а так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб і самого позивача, задовільний стан здоров'я позивача.

Суд враховує, що позивач звільнений з роботи за власним бажанням (а.с. 12) та не представив суду доказів про те, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості з метою пошуку роботи. За таких обставин позивач має можливість працювати та виконувати передбачений законом обовязок щодо утримання дочки ОСОБА_5.

Окрім того, суд відхиляє покликання позивача щодо перебування на його утриманні матері, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 є пенсіонером та отримує пенсійне забезпечення, а отже не може вважатися такою, що повністю перебуває на утриманні позивача (а.с. 27, 28). До того ж позивачем не надано відповідних належних доказів щодо надання їй такого матеріального утримання.

Водночас суд враховує, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 17.10.2018 року постановлено стягувати з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину, та до досягнення ними повноліття (а.с. 35-36).

За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково, зменшити розмір аліментів та стягувати із позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили згідно роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно із ч.2 ст.141 ЦПК інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач просить стягнути із позивача 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.56). Враховуючи, що позов задоволено частково, із позивача на користь відповідача слід стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182, 184, 192 СК України, ст.ст. 19, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою м .Калуш, Івано-Франківвської області, вул. Б.Хмельницького, 58/38, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, непрацюючого, аліменти на користь дочки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на імя стягувача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки м. Калуша, вул. Коновальця, 15/13, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2-1368/2010 по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відкликати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2018 року.

Суддя