Справа № 148/1240/18
Провадження №2/148/630/18
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганич С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зняття арешту з майна.

Розгляд справи призначався до слухання неодноразово, зокрема на 21.09.2018, 09.10.2018 та 13.11.2018 однак позивач з невідомих суду причин в судові засідання не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про місце, день і час розгляду справи, і не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи згідно наявного повідомлення про вручення поштового відправлення, і відомостей про причину своєї неявки до суду не надали.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що справу розглянути у відсутність позивача неможливо, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.2 ст.210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а учасники справи при цьому в судове засідання не з'являються і не використовують передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільне процесуальне законодавство не пов'язує обов'язок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Таким чином неявка в судові засідання позивача, якому було відомо про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги підставу для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою поззивача, встановлену ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч. 3 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тульчинського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зняття арешту з майна залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: