Дата документу 18.12.2018
Справа № 320/9742/18
Провадження № 2/320/4773/18
18 грудня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Прозорової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, Орган опіки та піклування Мелітопольської районної адміністрації Запорізької області про визнання батьківства,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, Орган опіки та піклування Мелітопольської районної адміністрації Запорізької області про визнання батьківства.
Позивач обґрунтовує позов тим, що з 2016 року по квітень 2018 року він та ОСОБА_2 проживали у цивільному шлюбі разом однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_3. Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України 07 листопада 2018 року. Відповідач ОСОБА_2 визнавала його батьком сина ОСОБА_3. У квітні 2018 року вона покинула дитину. Звертає увагу на те, що дитина зареєстрована по-батькові на нього, ОСОБА_3, у свідоцтві про народження у графі «батьки» вказане його ім'я та по-батькові, що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Останнє місце проживання ОСОБА_2, разом із ним, за адресою: АДРЕСА_1. Після народження сина він постійно спілкувався з ним та проводив час, доглядав, утримував матеріально. На даний час відповідач з квітня 2018 року не проживає з ними однією сім'єю. Сина доглядає, виховує та утримує тільки він та його родина, його батьки та дідусь. Він самостійно зареєстрував народження дитини 07 листопада 2018 року, але він, відповідно до свідоцтва про народження дитини не є батьком. Тому на підставі цього він вимушений звернутись до суду відповідно до ст. 128 СК України. Згідно експертизи він є батьком ОСОБА_3 на 99,9%. Реєструючи народження дитини він надавав експертний висновок про біологічне батьківство від 27.09.2018 року та просив у графі «батько» вказати його, але йому було відмовлено, та запропоновано звернутись до суду з позовом про встановлення батьківства. Тому він просить суд визнати його, ОСОБА_1 батьком сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина Киргизької Республіки, що має вид на проживання в Україні та зазначивши прізвище дитини «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».
Позивач та його представник в судовому засіданні на задоволенні позову наполягли. Проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними.
Представник третьої особи - Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області - в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Мелітопольської районної адміністрації Запорізької області - в судовому засіданні проти задоволення позову не зперечував.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, з 2016 року по квітень 2018 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1.
Від сумісного проживання в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 у квітні 2018 року покинула дитину. Після народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1, позивач та його родина доглядають та виховують його.
Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Судом встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. Позивач визнає батьківство повністю та вважає ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 своїм сином.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері за ч. 1 ст. 135 СК України.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач ОСОБА_1 визнає себе батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він пред'явлений в інтересах дитини та є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 135 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області, Орган опіки та піклування Мелітопольської районної адміністрації запорізької області про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Киргизької Республіки, що має вид на проживання в Україні, батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
Внести відомості до актового запису №30, згідно якого було видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 07.11.2018 року Мелітопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина Киргизької Республіки, що має вид на проживання в Україні, зазначити прізвище дитини «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3» та видати нове свідоцтво про народження дитини.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко