Номер провадження: 22-ц/785/2402/18
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

представника Київської РА ОМР - Клименко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про приведення об'єкту до попереднього стану, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області,

встановив:

23.10.2014 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - Київська РА ОМР) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - Інспекція ДАБК в Одеській області), в якому просила суд зобов'язати ОСОБА_3 привести самочинно реконструйований будинок АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до технічного паспорту, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 30.06.2005року, шляхом знесення самочинно збудованих приміщень, а у разі відмови, привести будинок у попередній стан примусово за рахунок ОСОБА_3, а також просила суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що проведеною Київською РА ОМР перевіркою було встановлено, що ОСОБА_3 без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без необхідного дозволу, була проведена реконструкція будинку АДРЕСА_1, шляхом надбудови другого поверху.

З урахуванням того, що дії відповідача з реконструкції будинку проводилися з порушенням «Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі», затвердженого рішенням ОМР №2153-ХХІІІ від 17.04.2001року, а розпорядження Київської РА ОМР від 22.08.2014року про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 було проігноровано, Київська РА ОМР звернулася до суду із відповідним позовом.

У судове засідання 18.11.2015року представник позивача не з'явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач - ОСОБА_3 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи - Інспекції ДАБК в Одеській області про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не з'явився, заперечення або письмові пояснення на позовну заяву не надав.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року позов Київської РА ОМР до ОСОБА_3, третя особа - Інспекція ДАБК в Одеській області про приведення об'єкту до попереднього стану було задоволено частково (т.1, а.с.51-53).

Було зобов'язано ОСОБА_3 привести за власний рахунок самочинно реконструйований будинок АДРЕСА_1 до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, виготовленому 30.06.2005 року комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», шляхом знесення самочинно збудованих приміщень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Київської РА ОМР 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні інших вимог позову було відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2017р. заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення була залишена без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу в якій, просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Київської РА ОМР відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти нього, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до змісту позовної заяви Київської РА ОМР, позивач вимагав зобов'язати ОСОБА_3 привести самочинно реконструйований будинок 9 по вул. Березовій у м. Одесі до попереднього стану шляхом знесення самочинно будованих приміщень, на підставі норм ч. 7 ст. 376 ЦК України.

Однак, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності (п.22).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови (п.24).

В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини 7 статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову (п.24).

Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна (п.24).

Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову (п.24).

Розглядаючи справу та задовольняючи позов в частині знесення самочинно добудованих приміщень будинку, суд першої інстанції не з'ясував обставин того, які саме приміщення будинку добудовані самочинно, чи побудовані ці приміщення з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, чи суперечить таке будівництво суспільним інтересам, чи порушує воно права інших осіб, чи є технічна можливість виконати перебудову, чи відмовляється від її виконання забудовник, чи існує технічна можливість знесення самочинно добудованих приміщень без нанесення шкоди будівлі, а також збереження будівлі після знесення добудованих приміщень в належному технічному стані, відповідному діючим будівельним санітарним та протипожежним нормам.

Колегія суддів вважає, що не з'ясувавши всіх суттєвих обставин справи, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про необхідність задоволення позову в частині вимог про приведення будинку в попередній стан шляхом знесення самочинно добудованих приміщень.

На підтвердження викладеного свідчить технічне дослідження, виконане проектною установою ТОВ « ОДЕСТЕХКОН » № 85/17- ТЗ, яке було надане ОСОБА_3 суду першої інстанції на стадії перегляду заочного рішення (т.2, а.с.12-34).

Згідно висновків зроблених за результатом дослідження, усі несущі елементи будинку № 9 по вул. Березовій у м. Одесі знаходяться в належному технічному стані.

Основна частина будинку та прибудований мансардний поверх мають загальну конструктивну частину.

Прибудовані приміщення мансардного поверху створюють комплекс взаємопов'язаних приміщень, які мають входити до складу жилого будинку у відповідності до вимог п. 2.22 ДБН В.2.-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення».

Таким чином, у разі знесення самочинно прибудованих приміщень мансардного поверху, а саме: 1-6 коридор, 1-7 жила кімната, 1-8 жила кімната, 1-9 санвузол, жилий будинок (літ. А) не буде відповідати вимогам діючих будівельних норм.

Колегія суддів зазначає, що для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України.

Однак, жодна з сторін спору у суді першої інстанції таке клопотання не заявляла.

З боку ОСОБА_3 це зумовлено поважними причинами, оскільки не будучи повідомленим судом про час та місце розгляду справи, ОСОБА_3 фактично був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права як сторона справи.

При розгляді справи у суді апеляційної інстанції, 11.01.2018р. ОСОБА_3 було заявлено клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи, і на розгляд експертів слід поставити наступні запитання: 1) Які саме приміщення жилого будинку № 9 по вул. Березовій у м. Одесі добудовані самочинно? 2) Чи побудовані вони з істотним порушенням будівельних ті інших державних норм і якщо так , чи можливо їх перебудова відповідно до вимог будівельних норм? 3) Чи завдає зазначена добудова шкоди власникам суміжних домоволодінь або іншим особам? 4) Чи є можливим приведення будинку в попередній стан, відповідно до технічного паспорту від 30.06.2005р., шляхом знесення самочинно добудованих приміщень, без нанесення шкоди будинку, а також його збереження після знесення добудованих приміщень в належному технічному стані, відповідному діючим будівельним нормам?

Зазначена судова експертиза була призначена ухвалою колегії суддів від 11.01.2018 року, провадження у справі було зупинене на час її виконання (т.2, а.с.74-77).

Так, судовою будівельно-технічною експертизою від 29.05.2018р. зроблено наступний висновок: у житловому будинку № 9 по вул. Березовій у м. Одесі, приміщення 1-1, 1-6, 1-7, 1-8, 1-9, які зазначені в копії технічного паспорту, виготовленого ПП «Проект» від 31.08.2016р., є самочинними (т.2, а.с.115-128). Однак, зазначені приміщення за об'ємно-планувальними рішеннями відповідають вимогам ДБН. Також експертом встановлено, що самочинна добудова не завдає шкоди власникам суміжних домоволодінь.

Експертом встановлено, що знесення самочинно добудованих приміщень, без порушення цілісності основних конструктивних елементів житлового будинку, без збереження в належному технічному стані, відповідно діючим будівельним нормам та іншим державним нормам житлового будинку та без зменшення ринкової вартості житлового будинку та домоволодіння в цілому не можливо.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апелянта аргументованими та доведеними матеріалам справи, а також будівельно-технічною експертизою, у зв'язку з чим позовні вимоги Київської РА ОМРє безпідставними, а рішення суду першої інстанції є помилковим, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову Київській РА ОМРу задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог Київської РА ОМР до ОСОБА_3 про приведення об'єкту до попереднього стану, третя особа - Інспекція ДАБК в Одеській області, відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2015 рокускасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3 про приведення об'єкту до попереднього стану, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.11.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра