ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 639/3311/18

провадження № 22-ц/818/47/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

представник заявника - ОСОБА_2,

заінтересована особа - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова про встановлення факту належності трудової книжки,

з апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року, ухвалене суддею Гаврилюк С.М., в залі суду м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, посилаючись на те, що відповідно до паспорту його прізвище, ім'я, по батькові зазначені як ОСОБА_1, однак в його трудовій книжці, заповненій 04.07.1975 російською мовою вказано «ОСОБА_1». Також до трудової книжки видано вкладиш НОМЕР_1 заповнений 20.06.1985, в якому також російською мовою вказані прізвище, ім'я та по батькові заявника як «ОСОБА_1». У зв'язку з вказаними розбіжностями в написанні по батькові заявника, у останнього виникли ускладнення при оформленні документів на пенсію за віком, оскільки вказані розбіжності були виявлені працівниками Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова та по цій причині у заявника не були прийняті документи для оформлення пенсії.

У зв'язку із наведеним ОСОБА_1 просив встановити факт належності йому трудової книжки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявником не доведено належними та допустимими доказами належності ОСОБА_1 трудової книжки

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за першим місцем роботи заявника, де заводилася трудова книжка, внести зміни до документу неможливо, оскільки це відбувалося в м. Омськ, Російської Федерації. Наразі невідомо чи існує це підприємство, та відсутня можливість виїхати до м. Омськ. А за останнім місцем роботи вносити відповідні зміни до трудової книжки відмовилися. Також посилається на те, що трудова книжка належить ОСОБА_1, підтверджується наданими до суду документами, в яких збігаються його прізвище, ім'я та дата народження.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з паспорту громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.05.2001, вбачається, що вказаний паспорт видано на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 5).

04 травня 1975 р. та 04 липня 1975 р. на ім'я (в перекладі з російської) ОСОБА_1 видано свідоцтво про восьмирічну освіту (а.с. 17) та атестат № НОМЕР_2 про професійно-технічну освіту (а.с. 16) відповідно.

Крім того, 13.05.1977 на ім'я (в перекладі з російської) ОСОБА_1 видано військовий квиток серії НОМЕР_3 (а.с. 12-15).

Однак, з трудової книжки вбачається, що її видано 04.07.1975 на ім'я (в перекладі з російської) ОСОБА_1 (а.с.7-8), як і вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_5 від 20.06.1985 (а.с. 9-11).

25.05.2018 Приватним акціонерним товариством «Харківське автотранспортне підприємство 16355» видано на ім'я ОСОБА_1 довідку про заробітну плату у період з червня 1991 р. по жовтень 1994 р. для обчислення пенсії (а.с. 18).

12.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Харкова із заявою щодо призначення йому пенсії за віком. Рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яке відбулось 15.06.2018, протокол № 24, відмовлено заявнику в призначенні пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років, оскільки існують розбіжності в зазначенні по батькові заявника в трудовій книжці «ОСОБА_1» з паспортними даними «ОСОБА_1», «ОСОБА_1» (а.с. 19).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

З трудової книжки, виданої на ім'я «ОСОБА_1» (російською мовою) вбачається, що с 01.09.1973 року по 15.07.1975 року ОСОБА_3 навчався в ГПТУ № 11 (а.с 7)

Вказана інформація співпадає з відомостями, які містить Атестат № НОМЕР_2 від 04.05.1975 про професійну-технічну освіту на ім'я «ОСОБА_1» (російською мовою)

Також з трудової книжки вбачається, що власник трудової книжки «ОСОБА_1» проходив службу в РА с 19.05.1977 року по 05.06.1979 року, що також підтверджується військовим квитком, який виданий на імя «ОСОБА_1», (російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із копії особової картки працівника , із відповіді КП «Харківводоканал» від 05 листопада 2018 року № 01.01-14/7003-18, із заяв та наказів по підприємству вбачається, що ОСОБА_1 працював в КП «Харківводоканал» в період з 12 березня 2012 року по 16 травня 2018 року. Такі відомості також збігаються із даними трудової книжки, наданої заявником.

Отже, надані суду документи переконують суд в тому, що саме заянику належить трудова книга, видана 04.07.1975 на ім'я на ім'я «ОСОБА_1» (російською мовою) (а.с.7-8), як і вкладиш до трудової книжки серії НОМЕР_5 від 20.06.1985 року, та дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на тримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 липня 2018 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності трудової книжки - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка заповнена від 04.07.1975 на ім'я ОСОБА_4 та вкладиш до неї серії НОМЕР_5 від 20.06.1985 року на ім'я ОСОБА_4 належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданого Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 22.05.2001

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна