УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

31 жовтня 2018 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В., ознайомившись з матеріалами заяви КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2018 до суду надійшла заява КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частини пятої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

В порядку частини пятої статті 165 ЦПК України судом витребувана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника. Відповідно до отриманої судом відповіді від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, інформація про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1, на даний час відсутня, був зареєстрований за адресою, яка зазначена у заяві про видачу судового наказу з 20.09.2005 по 30.12.2008.

Частиною девятою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, доходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу, розяснивши заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою КП «Запоріжремсервіс» ЗМР до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Соляник