Справа № 209/321/18
Провадження № 2/209/1816/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Герасимчук І.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла для розгляду за територіальною підсудністю цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з нерухомого майна.

Вказана цивільна справа була переданна для розгляду судді Байбарі Г.А.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вона підлягає поверненню до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для розгляду за виключною територіальною підсудністю.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з нерухомого майна була прийнята суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Ковальовою А.Б до розгляду в порядку загального позовного провадження та у ній призначено підготовче засідання.

Після відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання відповідачем ОСОБА_6 було надано клопотання про передачу справи на розгляд до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за виключною підсудністю (а.с. 75).

Розгляд справи по суті судом не розпочинався.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська (головуючий суддя Ковальова А.Б.) від 21 вересня 2018 року цивільна справа направлена для розгляду до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за виключною територіальною підсудністю.

23 листопада 2018 року суддею Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Тюлюновою В.Г. було постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зняття арешту з нерухомого майна до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержингська, до територіальної юрисдикції якого належить справа. При цьому суддя послалася на ч.2 ст. 31 ЦПК України, де зазначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Суд вважає, що цивільна справа повинна бути прийнята до провадження Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська, оскільки відноситься до його виключної підсудності, а провадження у ній суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Ковальовою А.Б. було відкрите з недодержанням правил підсудності.

ОСОБА_7 позов заявлено із приводу зняття арешту накладеного судом на нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто на території, що підсудна Баглійському районному суду м. Дніпродзержинська.

Як вбачається із долученої до позову ухвала Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2011 року, на вказану спірну квартиру було накладено арешт в порядку забезпечення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок злочину.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2011 року цей позов було частково задоволено.

Позивач ОСОБА_1 не був учасником тієї цивільної справи. Ним, як власником квартири, пред'явлений позов про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідачів: ОСОБА_2, як колишнього власника майна та відповідача у раніше розглунутій справі, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як позивачів у тій справі, в інтересах яких було накладено арешт на майно.

Як зазначено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 03 червня 2016 року № 15 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно п.2 Постанови № 15 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил виключної підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

Отже, позивач ОСОБА_1 предявив позов про скасування арешту на нерухоме майно в порядку позовного провадження з метою захисту своїх майнових прав.

Відповідно до ч 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходження майна або основної його частини.

Частиною 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч.2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вказана цивільна справа, яка має виключну територіальну підсудність, не може бути розглянута Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська, оскільки, відповідно до частини 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Частина 2 ст. 378 ЦПК України не може може бути застосована, оскількивідповідач уже заявив про непідсудність справи Дніпровському районному суду м. Дніпродзержинстка.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська безпідставно направив справу до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська.

Згідно ч.1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 30, 31, 32 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Направити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про зняття арешту з нерухомого майна до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить справа.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г.А. Байбара.