Справа №442/8829/17
Провадження №2-о/442/21/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів Віолети Янівни, -

за участю представників:

від заявника: ОСОБА_1, ОСОБА_3

від приватного нотаріуса Петрів В.Я.: не з'явилися

в с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 1990 року по день смерті останнього. В обгрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1,- з яким вона проживала однією сім'єю з 1990 року без реєстрації шлюбу. Вказує, що 01.09.2017 звернулася до Петрів В.Я., приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги, так як проживала разом з ним до дня його смерті понад 5 років. При цьому вона дізналася від нотаріуса про те, що через відсутність зареєстрованого між нею та покійним ОСОБА_4 шлюбу, факт спільного проживання ними однією сім'єю може встановити лише суд. Наголошує, що сімейні відносини між нею та нині покійним ОСОБА_4 виникли ще у 1990 році, коли вони разом почали проживати у АДРЕСА_2, що належала їй та її сину від першого шлюбу. Незважаючи на те, що з 1990 року вони з ОСОБА_4 проживали разом у її квартирі АДРЕСА_2 як чоловік та дружина, проте за їх спільним рішення офіційний шлюб вони вирішили не реєструвати, проте вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, за спільні кошти робили ремонт у квартирі, сплачували комунальні платежі неї. Заявник вказує, що у 2001 році придбала квартиру у тому ж будинку, де вони проживали на той час. З 05.06.2001 року вона та ОСОБА_4 офіційно змінили місце реєстрації свого проживання на адресу: АДРЕСА_1.

Заявник та її представник в судовому засіданні просили заяву задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Заінтересована особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Петрів Віолета Янівна в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що станом на 14.05.2018 інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталися. Щодо задоволення заяви заперечень не має.

Допитаний в судовому засдіанні свідок ОСОБА_5 зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, - з кінця 81-82 року, заявника знає з дитинства, зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом як подружжя близько 26-28 років, виховували сина ОСОБА_6, їздили на дачу, у них були хороші відносини. Похоронами ОСОБА_4 займались заявник з її сином ОСОБА_6.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що знайомий із ОСОБА_4 з 1978 року, із заявником познайомився на 40-річчі ОСОБА_4, ОСОБА_4 сказав, що вона є його жінкою Зазначив, що про смерть ОСОБА_4 йому повідомила заявник, яка і займалась організацією похорон.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частково задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Згідно довідки КП „Житлово-експлуатаційне об'єднання" Дрогобицької міської ради № 3709 від 30.08.2017 та будинкової книги ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно договору купівлі-продажу від 12.12.1996 та реєстраційного посвідчення АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_1

Крім того, у матеріалах справи міститься фотографія, на якій зображені заявник та ОСОБА_4 під час весілля сина ОСОБА_6.

Кодекс про шлюб та сім'ю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, не містив терміну „проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу".

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 6 КпШС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Релігійний обряд шлюбу, так само, як і інші релігійні обряди, не має правового значення і є особистою справою громадян.

Згідно ч. 1 ст. 158 КпШС України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) одруження підлягає реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Отже, період з 1990 року, який зазначає заявник, по 01 січня 2004 року, як період проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_4 та жінки ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, не може ґрунтуватись на нормах закону - Сімейного кодексу України, оскільки на час виникнення спірних правовідносин був чинний Кодекс про шлюб та сім'ю України.

Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Сімейного кодексу України цей кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України.

Згідно п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року.

Отже, норма статті 74 Сімейного кодексу України, згідно якої, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, на що посилається заявник, почала діяти з 01 січня 2004 року.

Таким чином, факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу має юридичне значення лише з 01 січня 2004 року, а до 01 січня 2004 року законодавець не передбачав можливість встановлення такого факту.

Згідно із п. 5 ч.ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

Судом встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по день смерті останнього.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 13, 76-83, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315-318, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_4.

В іншій частині заяви відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.05.2018.

Суддя Ю.С. Кучаковський