Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/795/18

Номер провадження: 2/511/426/18

08 травня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання- Чернецької А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Патраманська Любов Миколаївна, Роздільнянська районна державна адміністрація, про визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2018 року, звернувся до суду з позовною заявою до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в якій просив визнати за ним, ОСОБА_1, право власності по праву спадкування за заповітом на право на земельну частку (пай), площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області.

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області земельну частку (пай) площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. За життя померла ОСОБА_4 залишила заповіт, яким заповіла позивачу по справі все своє майно. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви була заведена спадкова справа №221/2015. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану земельну частку (пай). Тому просив рішенням суду визнати за позивачем право власності по праву спадкування за заповітом на право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 06.04.2018 рокуне з'явились, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у їх відсутність ( а.с. 51,53)

Відповідач - Старостинська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с. 29)

Третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Патраманська Л.М. в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. ( а.с.52)

Третя особа: Роздільнянська районна державна адміністрація, в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника ( а.с.5;)

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Старостинською сільською радою народних депутатів Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №9 (а.с.11).

При житті ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області належала земельна ділянка площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Вартість належної ОСОБА_4 вище зазначеної земельної ділянки становить 28003,06грн, що підтверджується довідкою №118 виданої Старостинською сільською радою Роздільнянського рпайону Одеської області від 22.02.2017 року (а.с.16).

При житті ОСОБА_4 втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_4, однак згідно листа відділу Держгеокадастру у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 07.12.2015 року, підтверджено, що на підставі Книги реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (пай) на території КСП «ім.Фрунзе» за гр. ОСОБА_4 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий 02.04.1997 року, зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №173. ( а.с.14).

В зв'язку з втратою зазначеного сертифікату позивач надав до Роздільнянського районної газети «Вперед» (випуск №96 (11207) від 12.12.2015 року) оголошення про визнання сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого 02.04.1997 року на ім'я ОСОБА_4 вважати загубленим та недійсним. (а.с.13)

Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно дана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області земельну частку (пай), площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 11.01.1996 року, посвідчений заступником голови Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Каменських Т.Н. та зареєстрований в реєстрі за №1, згідно якого заповіла сину - ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. ( а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При житті ОСОБА_4 на належну їй земельну ділянку не встигла виготовити Державний акт про право приватної власності на землю та не зареєструвала земельну ділянку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Роздільнянському районі Одеської області від 09.03.2017 року (а.с.15)

Тому після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 6,5 та в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 Цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 35 від 22.02.2017 року, виданою Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ( а.с. 17), довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування особи № 2700 від 16.12.2017 року, виданою Роздільнянським РС Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ( а.с. 20) та відміткою про реєстрацію в паспорті ( а.с.8 зворотній бік).

На підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №221/2015 ( а.с.31-50) . Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну частку (пай),так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну частку (пай) ( а.с.13). Спадкоємців, які б мали обов'язкову долю в спадковому майні не має.

Відповідно до п.3.1 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України)

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

На час розгляду справи в суді право власності на земельну частку (пай) ніким не оспорюється.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 а тому за ним, як спадкоємцем за заповітом, належить визнати право власності по праву спадкування за заповітом на право на земельну частку (пай), площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №173.

Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.ст.1218,1223,1225,1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 18, 19, 48, 76- 81,95,206,211,258-259,263-265,273,354,355 суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Патраманська Любов Миколаївна, Роздільнянська районна державна адміністрація, про визнання права власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на право на земельну частку (пай), площею 6,5 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Фрунзе» на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що належала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 02.04.1997 року Роздільнянською районною адміністрацією Одеської області та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №173.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук