Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3016/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 2 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/3016/17 за заявою ОСОБА_2 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - ОСОБА_4 про повернення майна з чужого незаконного володіння

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року, яка постановлена суддею Грубіяном Є.О. в м. Житомирі

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив повернути помилково сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення доказів у розмірі 1623, 70 грн.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року в задоволенні зазначеної заяви ОСОБА_2 про повернення суми сплаченого судового збору - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи - ОСОБА_4 про повернення майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 березня 2018 року в задоволенні зазначеного позову йому було відмовлено. При зверненні до суду з даним позовом та заявою про забезпечення доказів позивачем було помилково сплачено судовий збір, який той просив повернути, оскільки є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору. Однак, судом першої інстанції не було взято до уваги зазначене з посиланням на перелік підстав для повернення судового збору визначений ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», до складу якого не входять підстави зазначені заявником. Апелянт зазначає, що пільги по сплаті судового збору передбачені для нього як учасника бойових дій ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити його заяву.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні поданої заяви про повернення сплаченого судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що вичерпний перелік підстав для повернення судового збору визначений ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», до складу якого не входять підстави зазначені заявником.

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Зокрема, відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.44. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Згідно з п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Зі змісту поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що він просить повернути йому зайво сплачений при подачі позову судовий збір, оскільки він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в якості додатку до позовної заяви ОСОБА_2 було подано копію посвідчення згідно якого на нього розповсюджуються пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасника бойових дій (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов'язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Згідно із ч.8 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про безоплатну правову допомогу» 06 листопада 2012 року № 5477-VI, ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: «Ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов'язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов'язаних з розглядом цих питань».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII внесені зміни, зокрема, у ст.5 Закону України «Про судовий збір» (пільги щодо сплати судового збору), а саме: відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч.1 ст.129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов'язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв'язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Таким чином, до 01 вересня 2015 року надання пільг по сплаті судового збору ветеранам війни та особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було унормоване ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за змістом якої, такі пільги надавалися у випадках, коли спір виник з відносин, що врегульовані безпосередньо цим Законом, проте з 01 вересня 2015 року правове регулювання пільг по сплаті судового збору здійснюється на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним Законом і не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав (Постанова Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі 572/2088/17).

Виходячи з наведеного, ОСОБА_2 при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасник бойових дій.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про повернення судового збору, суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору.

З наведеного вбачається, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 03 жовтня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про повернення судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_2 зайво сплачений судовий збір в сумі 1623 грн. 70 коп., відповідно до квитанції № 0.0.907451926.1 від 02.12.2017р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: