КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/4744/17-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/3438/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 1 500 150 грн., розрахунок якої здійснено за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року,

стягнути з відповідача на її користь 11 967,51 грн. залишку суми, що була присуджена та не сплачена банком за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 2014 року між нею та відповідачем було укладено депозитний договір №SAMDNWD900 на суму 65 000 грн., а 06 березня 2014 року - №SAMDNWFD900 на суму 72 000 грн.

Навесні 2014 року, у зв'язку із припиненням функціонування банківських відділень відповідача на території АР Крим, рахунки позивача були заблоковані, на підставі чого позивач 29 липня 2014 року звернулася до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» із заявою про повернення належних їй коштів та сплату нарахованих відсотків за їх користування.

Однак, вказана заява відповідачем задоволена не була, грошові кошти не повернуті, у зв'язку із чим ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на її користь суми вкладу, нараховані відсотки, інфляційні втрати та 3% річних у загальному розмірі 159 397,23 грн.

При цьому, 21 березня 2017 відповідачем було частково виконано судове рішення та перераховано позивачу лише 147 429,72 грн.

У зв'язку із тим, що Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» тривалий час не виконувало свої зобов'язання та у встановлені строки не повернуло позивачу суми вкладів за договорами депозиту з нарахованими відсотками за користування її грошовими коштами, позивач змушена була звернутись до суду із даним позовом та просила, на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», стягнути з відповідача пеню у розмірі 3% вартості послуг за договорами за кожен день прострочення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виконання зобов'язання за період часу з 20 березня 2016 по 20 березня 2017 року за договором банківського вкладу №SAMDNWFD900 від 05 червня 2014 року в розмірі 32 028,75 грн., за договором банківського вкладу №SAMDNWFD900 від 06 червня 2014 року - 35 478 грн., а всього стягнуто пені в загальному розмірі 67 506,75 грн.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що за змістом частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та частини першої статті 1061 ЦК України, якою передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу - це саме розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника.

А тому, здійснений позивачем розрахунок штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 3% за кожен день прострочення, здійснений на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», не може бути взятий до уваги судом з тієї підстави, що він всупереч даної норми здійснений з розрахунку неповернутих відповідачем сум вкладів, а не нарахованих за їх користування відсотків.

При цьому, судовим рішенням були стягнуті з відповідача відсотки за договором №SAMDNWFD900 у розмірі 2 925 грн. та за договором №SAMDNWFD900 у розмірі 3 240 грн., а тому саме ці суми, як вартість послуги за договором банківського вкладу, повинні бути вихідною сумою для здійснення обрахувань пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

На правильності обрахування пені, виходячи з суми процентів за депозитом, а не на суму несвоєчасно повернутого вкладу, також наголошує сторона відповідача у поданому суду відзиві на позовну заяву.

А відтак, пеня у розмірі 3% вартості послуги за кожен день прострочення по договору №SAMDNWFD900 від 05 березня 2014 року складає 32 028,75 грн. ( 2 925 х 0,03 х 365 ), а за договором №SAMDNWFD900 від 06 березня 2014 року - 35 478 грн. ( 3 240 х 0,03 х 365 ), що підлягає стягненню судом з відповідача на користь позивача.

Твердження позивача щодо несплати відповідачем 11 967,51 грн. залишку суми, присудженої на її користь заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року не знайшло в судовому засіданні свого обґрунтування, оскільки вказана сума вочевидь складається із скасованого судом апеляційної інстанції розміру пені в сумі 4 726,27 грн. та 5 197,78 грн., а також суми відрахованого відповідачем наведеного вище податку на дохід фізичних осіб та військового збору ( 4 726,27 + 5 197,78 + 2 043,46 = 11 967,51 ).

У зв'язку із цим, дана вимога позивача не підлягає задоволенню судом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів.

Даним судовим рішенням розірвано договір банківського вкладу №SAMDNWFD900 «СТАНДАРТ» ( SAMDN 7429 ) від 05 березня 2014 року, що був укладений між сторонами, та стягнуто з банку на користь ОСОБА_1: 65 000 грн. - сума вкладу, 2 925 грн. - нараховані відсотки за користування коштам, 4 726,27 грн. - пені за несвоєчасне повернення суми вкладу, 1 430 грн. - інфляційне збільшення за індексом інфляції та 619,72 грн. - 3% річних.

Також, судом було розірвано договір банківського вкладу №SAMDNWFD900 «СТАНДАРТ» ( SAMDN 6640 ) від 06 березня 2014 року, який укладений між сторонами, та стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1: 72 000 грн. - сума вкладу, 3 240 грн. - нараховані відсотки за користування коштами, 5 197,78 грн. - пені за несвоєчасне повернення суми вкладу, 1 584 грн. - інфляційне збільшення за індексом інфляції та 680,55 грн. - 3% річних.

На користь позивача були стягнуті понесені позивачем судові витрати у загальному розмірі 1 993,91 грн. ( а.с. 12-14 ).

При цьому, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року дане рішення суду першої інстанції, в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення банківського вкладу, було скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні вимоги щодо стягнення з банку пені відповідно до положеннях ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» ( а.с. 105-107 ).

Вищевказаними судовими рішення було встановлено, що 05 березня 2014 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк» було укладено договір банківського вкладу №SAMDNWFD900 «СТАНДАРТ» ( SAMDN 7429 ) на суму 65 000 грн., а 06 березня 2014 року - договір банківського вкладу №SAMDNWFD900 «СТАНДАРТ» ( SAMDN 6640 ) на суму 72 000 грн.

Також ним встановлено, що 29 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» з заявою, в якій просила припинити дію договору №SAMDNWFD900 від 05 березня 2014 року та дію договору №SAMDNWFD900 від 06 березня 2014 року банківського вкладу та перевести всі грошові кошти з рахунків на її карту, відкриту 28 липня 2014 року у відділенні банку, розташованого за адресою: м. Київ, пр. Маяковського, буд. 89-Б. та те, що згідно із п. 3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних ( депозитних ) операцій з юридичними і фізичними особами, банки повертають вклади ( депозити ) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу ( депозиту ) між вкладником і банком.

За договором банківського вкладу ( депозиту ) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором ( там же ).

Відтак, на переконання апеляційного суду, Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» було зобов'язано повернути суму вкладу 29 липня 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати ( прострочує виконання ) роботу ( надання послуги ) згідно з договором, за кожний день ( кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах ) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги ), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи ( послуги ) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

При цьому, з точки зору другої інстанції, положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» має стимулюючий характер щодо належного виконання зобов'язання та має застосовуватися до моменту його виконання.

Разом з тим, спір щодо виконання умов правочинів між сторонами вирішено згідно рішень Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 та Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року.

Отже, враховуючи наведене та положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач мав право на отримання пені в розмірі трьох відсотків загальної вартості послуги ( нарахованих відсотків ) за кожен день прострочення цього виконання, починаючи з 29 липня 2014 року ( дата звернення із заявою про повернення грошових коштів ) по 26 травня 2015 року ( дата набрання законної сили судового рішення, яким розірвано договори та стягнуто заборгованість за цими правочинами ).

В той час, позивачем заявлені позовні вимоги щодо стягнення пені за вказаними правочинами за період з 20 березня 2016 року по 20 березня 2017 року ( а.с. 80 ), тобто в період відсутності договірних правовідносин, що з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не ґрунтується на вимогах закону.

Окрім цього, не можуть бути задоволенні позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 залишок сум присуджених до стягнення рішенням районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року, оскільки вказане рішення набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», а ухвалення іншого рішення за позовом позивача про задоволення цих вимог призведе до подвійного стягнення, що є неприпустимим у відповідності до ст. 61 Конституції України.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 526, 1058, 1075 ЦК України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 61 Конституції України, ст.ст. 5, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх необґрунтованістю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення пені скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

О.І. Сліпченко