Справа № 459/2181/17 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/7324/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів. В заяві посилалась на те, що за рішенням суду стягнуто з ОСОБА_4 в її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1800,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням апеляційного суду Львівської області розмір аліментів був зменшений до 1200 грн. Зазначала, що з відповідачем проживає окремо, діти проживають з нею. Більше 5 років відповідач життям дітей не цікавився, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. У дітей змінились потреби, для забезпечення їхнього фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні значні кошти. Крім того, вартість та рівень життя із часу прийняття першого рішення про стягнення аліментів виросла, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Також відбулись зміни в Сімейному законодавстві, які набули чинності 08.07.2017 року, відповідно до яких розмір аліментів на дитину не може бути меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. В зв»язку з викладеним просила змінити розмір стягуваних на її користь аліментів на утримання дітей за рішенням суду та стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що підставою її звернення із позовом до суду стало погіршення її матеріального стану у зв'язку з народженням у неї доньки та перебуванню у відпустці по догляду за дитиною. Посилається на збільшення потреб дітей з віком та відвідування ними різних гуртків, зазначає, що відповідач додаткових коштів на утримання дітей не надає. Звертає увагу на знецінення гривні із часу прийняття рішення про стягнення аліментів. Не погоджується з твердженням суду про те, що нею не надано доказів про те, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дітей змінилися та доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, що могло бути підставою для збільшення розміру аліментів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання поданої апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Судом встановлено та сторонами визнається, що відповідно до рішення суду з ОСОБА_4 стягуються в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не подано суду доказів про те, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні дітей змінилися, та доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін, що могло бути підставою для збільшення розміру аліментів, а також, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням.

Однак з таким висновком суду колегія суддів частково не погоджується.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментівта в інших випадках, передбачених цим Кодексом матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України (в редакції закону від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів у зв»язку з збільшенням у Сімейному кодексі України мінімального розміру аліментів, слід визнати, що зазначена обставина, як інший випадок, передбачений цим Кодексом, є підставою для зміни розміру аліментів.

А відтак, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, щозміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру аліментів визначеного судовим рішенням.

В зв»язку з викладеним колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

При цьому колегія суддів враховує, що позивачкою не подано доказів про наявність підстав для визначення розміру аліментів в сумі 1200 грн. на кожну дитину, однак приймає до уваги обгрунтованість покликання на змінений законодавством мінімальний розмір аліментів на одну дитину, в зв»язку з чим розмір аліментів слід змінити та стягувати з відповідача на утримання дітей по 50% прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку на кожного, починаючи з часу набрання рішенням законної сили - 02 травня 2018 року до досягнення ними повноліття.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення. Позов задоволити частково. Стягувати з ОСОБА_4 (інд.н. НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 50% прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку на кожного починаючи з 02 травня 2018 року до досягнення ними повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 травня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.