Провадження № 2/537/1210/2018
Справа № 537/4631/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання - Головньової Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання порядку користування приміщеннями квартири,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить ухвалити рішення, яким визначити порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1: кімнату площею 16.8 та балкон площею 1.1. кв. м. виділити в користування ОСОБА_2; кімнату площею 12.3 кв. м. виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_4; кімнату площе 10.4 кв. м. виділити у користуванні ОСОБА_3; лоджію площею 3.1. кв. м виділити у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3; коридор площею 10.9 кв. м., комору площею 1.4 кв. м., ванну кімнату площею 2.6 кв. м., вбиральню площею 1.2 кв. м., кухню площею 9.6 кв. м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_2. ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3; в порядку розподілу судових витрат стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704.80 грн., як витрати понесені на оплату судового збору за подання позовної заяви, 7,41 грн., як витрати понесені на плату банківської комісії за оплату судового збору, 1300,00 грн., як витрати понесені на оплату правничої професійної допомоги, 106,00 грн., як витрати понесені на ксерокопіювання позовної заяви та доданих до неї документів в трьох примірниках.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 19.09.1996 року вона, її племінник - ОСОБА_2, її колишній чоловік - ОСОБА_3, її донька - ОСОБА_4, її батько ОСОБА_5 та її рідна сестра ОСОБА_6 шляхом приватизації придбали у спільну сумісну власність трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2. 11.04.2007 року, вона розірвала шлюб з ОСОБА_3
В судове засідання позивач та її представник за угодою адвокат ОСОБА_8 не зявилися, останній надав до суду заяву відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без їх участь, позов підтримує, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 19.09.1996 року ОСОБА_5 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 шляхом приватизації придбали у спільну сумісну власність трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 19.09.1996 року за № 7109, зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ в реєстровій книзі № 59 за реєстровим № 8741.
15.03.2012 року померла ОСОБА_6. Спадщину, яка відкрилася після померлої складалась з 1/6 частини квартири АДРЕСА_2, яку прийняв її син ОСОБА_2
21.12.2012 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука визначені частки у праві спільної сумісної власності між співвласниками квартири АДРЕСА_2, а саме, за кожним співвласником визначено по 1/6 частки на вказану квартиру.
19.09.2013 року за договором дарування ОСОБА_5 подарував ОСОБА_2 1/6 частку квартири АДРЕСА_2.
22.04.2018 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 378078 від 23.04.2018 року.
Таким чином, на момент розгляду справи відповідач ОСОБА_2 є власником 3/6 часток квартири, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить по 1/6 частки квартири.
Відповідно до технічного паспорту від 21.08.1996 року квартира АДРЕСА_3 складається з загальної площі 69,4 кв. м., 3 кімнат житловою площею 39,5 кв. м. у тому числі 1 кімната 16,8 кв. м., 2 кімната 12,3 кв. м., 3 кімната 10,4 кв. м., кухні 9,6 кв. м., ванної кімнати 2,6 кв. м., вбиральні 1,2 кв. м., коридору 10,9 кв. м., балкону 1,1 кв. м., лоджією 3,1 кв. м., кладовою - 1,4 кв. м.
За нормою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.
Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.
Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
Вищевказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в Постанові від 17 лютого 2016 року в справі № 6-1500цс15.
Відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Враховуючи, що ОСОБА_2 належить 3/6 частини квартири, а ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить по 1/6 частки квартири, належна їм частина квартири складає: ОСОБА_2 19,75 кв. м., а ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 6,58 кв. м. житлової площі.
При цьому, позивач просить виділити у користування ОСОБА_2 кімнату площею 16,8 кв. м., балкон площею 1,1 кв. м. який межує з кімнатою площею 16, 8 кв. м. яка є відокремленою, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - відокремлену кімнату площею 12,8 кв. м., ОСОБА_3 відокремлену кімнату площею 10,4 кв. м. лоджію площею 3,1 кв. м. виділити у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, оскільки остання примикає до даних кімнат.
Решту місць загального користування, а саме: кухні площею 9,6 кв. м., ванної та вбиральні 3,8 кв. м., коридору площею 10,9 кв. м., комори площею 1,4 кв. м. - залишити у загальному користуванні.
Відповідно ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
За нормою ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
На підставі вище викладеного, з урахуванням порядку користування квартири, що фактично склався, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання порядку користування приміщеннями квартири підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які було понесенні позивачем при подачі позову та складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., витрати на оплату правничої допомоги в сумі 1300 грн., витрати понесенні на оплату банківських послуг в сумі 7,41 грн., витрати понесенні на ксерокопіювання позовної заяви та доданих до неї документів в сумі 106 грн., які підтвердженні належними доказами.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 358, 360, 364 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання порядку користування приміщеннями квартири задовольнити.
Визначити порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1:
кімнату площею 16.8 та балкон площею 1.1. кв. м. виділити в користування ОСОБА_2;
кімнату площею 12.3 кв. м. виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_4;
кімнату площе 10.4 кв. м. виділити у користуванні ОСОБА_3;
лоджію площею 3.1. кв. м виділити у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3;
коридор площею 10.9 кв. м., комору площею 1.4 кв. м., ванну кімнату площею 2.6 кв. м., вбиральню площею 1.2 кв. м., кухню площею 9.6 кв. м. залишити в спільному користуванні ОСОБА_2. ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати в сумі 2118,21 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В.І. Хіневич