Дата документу 31.10.2018
Справа № 334/6187/18
Провадження № 2-о/334/203/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло №444 від 06.08.1997 року, виданого Ленінською районної адміністрацією на підставі розпорядження (наказу) № 444-П від 06.08.1997 року, щодо приватизації квартири АДРЕСА_1, у якому її прізвище зазначене як «Медовіченко» замість правильного «Медовиченко».

На час видачі цих документів не було звернуто увагу на неправильність написання її прізвища українською мовою. Зазначені розбіжності не дозволяють заявниці розпорядитися своїм майном. У внесенні відповідних змін до вказаних документів відповідною організацією відмовлено. З наведених підстав просить задовольнити її заяву у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити її заяву з наведених вище підстав.

Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з іменем, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 06.08.1997 року Ленінською районною адміністрацією м. Запоріжжя на імя ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло № 444, згідно якого остання на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» набула право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Як передбачено пунктами 23, 25 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396: орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності; у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за письмовою заявою власника (співвласників) органом приватизації видається його дублікат.

З огляду на вищевказане, існуючий порядок приватизації обєктів державного житлового фонду та видачі правовстановлюючих документів в процесі такої приватизації не передбачає можливості внесення органом, що видав правовстановлюючий документ, виправлень до нього, а лише передбачає право видачі дублікату такого правовстановлюючого документу у разі його втрати або зіпсування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вселилась до квартири ще задовго до проведення її приватизації, що підтверджується штампом про реєстрацію місця проживання на 11-й сторінці паспорту заявниці, згідно якого реєстрація місця проживання відбулась 30.07.1980 року і з того моменту місце проживання не змінювалось.

Виходячи з цього, в силу положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація квартири могла відбутись лише за участі зареєстрованої у ній заявниці, а враховуючи той факт, що у приватизації квартири прийняла участь лише одна особа, вказані обставини безспірно вказують на належність правовстановлюючого документу заявниці ОСОБА_3.

Окрім цього, на належність Свідоцтва про право власності ОСОБА_1 вказує повна відповідність ім'я та по-батькові, відображені у паспорті заявниці та у правовстановлюючому документі.

Верховний суд України в ОСОБА_2 від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зауважив на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; важливе значення має вимога про обовязкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

ОСОБА_2 районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 22.08.2018 №М-0852, оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_3 було здійснено за письмовою заявою ОСОБА_1 як наймача житла та на підставі довідки про склад сімї наймача житла ізольованої квартири від 17.17.1997 року № 54, де справжність інформації, внесеної до заяви та довідки, підтверджено підписами посадових осіб житлово-експлуатаційної дільниці № 30 та скріплено печаткою установи. У звязку з вищевказаним, районна адміністрація ЗМР по Дніпровському району не має законних підстав вважати, що при написанні ПІБ заявниці у свідоцтві про право власності на житло було допущено помилку, а тому не має підстав для внесення змін у зазначене свідоцтво.

Юридичний факт, з приводу встановлення якого заявниця звертається до суду, не може бути встановлений в інший спосіб, оскільки заінтересована особа відмовила їй у внесенні виправлень до свідоцтва про право власності через відсутність таких повноважень. Зазначена помилка у правовстановлюючому документі перешкоджає заявниці розпорядитися своєю власністю. Виправити цю помилку шляхом внесення виправлень або видачі дублікату документу у позасудовому порядку неможливо.

Виходячи з цього, у заявниці відсутній інший спосіб для підтвердження належності їй Свідоцтва про право власності, окрім звернення до суду в порядку окремого провадження.

Оскільки встановлення даного факту для заявниці має юридичні наслідки, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку.

Дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на житло №444 від 06.08.1997 року, виданого Ленінською районної адміністрацією м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва про право власності на житло №444, виданого Ленінською районною адміністрацією м. Запоріжжя від 06.08.1997 року на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.