Провадження №2/523/4659/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_4 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1, м.Одеса.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивачі є співвласниками вказаної квартири. Відповідачем є колишній чоловік ОСОБА_3 Понад один рік відповідач фактично не проживає за вищевказаною адресою, пішов жити за іншою адресою, яка позивачам не відома. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушує права позивачів щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

Позивачі в судове засідання не зявилися, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в якому не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, викликався належним чином, поштові повідомлення повернулися з зазначенням «за закінченням терміну зберігання». В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачем адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

З письмової згоди позивачів справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №99 від 24.03.2004р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, обєкт, який розташований в м. Одесі по просп.Добровольського за №76, належить в цілому ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно довідки ЖБК «Жовтневий-25», ОСОБА_3 повністю виплатила пай в сумі 11811,96 грн. в 1992р.

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 17.06.2004р. за реєстровим №2282 посвідчено договір дарування 1/2 частини квартири за адресою: просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1, м.Одеса, від імені ОСОБА_3 на імя гр.гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.06.2004р.(а.с.14)

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №196 на житловій площі в квартирі №99 в будинку №76 на просп.Добровольського в м.Одесі зареєстровані: ОСОБА_3.-основний квартиронаймач, ОСОБА_6 та ОСОБА_1- доньки основного квартиронаймача, які зареєстровані за вищевказаною адресою з 1991 р., та ОСОБА_4-чоловік, який зареєстрований за вищевказаною адресою з 2002 р. (а.с.55).

Відповідно до відмітки в паспорті ОСОБА_3, 02.04.1999р. вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. 30.05.2007р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси зареєстровано розірвання шлюбу з громадянином ОСОБА_8, а/з №277.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного у правління юстиції м.Одеси, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №277 від 30.05.2007р.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10, підписи яких завірені керівником ЖБК «Жовтневий 25» ОСОБА_11, відповідач ОСОБА_4 з 2002 року не проживає в квартирі №99 в будинку №76 на пр.Добровольського у м.Одесі.

Згідно з нормами ч.1 ст.156 ЖК України, члени сімї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивачів того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,280, 281,282,284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: просп.ДобровольськогоАДРЕСА_1, м.Одеса.

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), з реєстраційного обліку в квартирі №99 в будинку №76 на просп.Добровольського в м.Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачами в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення складено 09.11.2018 р.

Суддя: