Справа № 462/4186/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 травня 2018 року Залізничний районний м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря судового засідання: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити в спільній сумісній власності за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частці кожному у праві спільної сумісної власності на квартиру №26 в будинку №9 на вул. Яворницького у м. Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла 07.03.2016 р. 14.08.2015 р. ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_1. З метою забезпечення можливості оформлення свідоцтва про право на спадщину з визначеними частками у праві спільної сумісної власності позивач звернулася до суду із позовом, який просить задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача, яка подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, що відповідає вимогам ст.211 ЦПК України, а також за відсутності відповідачів, які повторно в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечень на позовну заяву відповідачами в суд подано не було, а тому, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідачів, позивач не заперечила проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, приходить до переконання про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, зібрані по справі докази у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 загальною площею 46.10 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № 24705-3 від 23.05.2011р. /а.с.12/ та витягом про державну реєстрацію прав від 27.07.2011 р. /а.с.13/.

Із технічного паспорта на приватизовану квартиру від 21.03.2011р., долученого до матеріалів справи вбачається, що квартира № 26 на вул. Яворницького, 9 у м. Львові, складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,4 кв.м., загальною площею 46,1 кв.м /а.с.14/.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 422223 ОСОБА_4 померла 07.03.2016 р., про що зроблено актовий запис №390 /а.с.9/.

Згідно копії заповіту від 14.08.2015 р., ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописку №460 від 2016 р. в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_4, яка померла 07.03.2016 р. /а.с.15/.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ч.2 ст.1226 ЦК України субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Статтями 370, 372 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності та поділ. У разі виділу частки із майна, поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Зі врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення частки співвласників у спільній сумісній власності у квартирі №26 в будинку №9 на вул. Яворницького, 9 у м. Львові підлягають задоволенню з метою забезпечення можливості оформлення спадщини, а саме слід визначити за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частці кожному у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру.

Відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із відповідачів порівно на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 211, 264- 266, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15, 16, 368, 370 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності- задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/3 частці кожному у праві спільної сумісної власності на квартиру №26 будинку №9 на вул. Яворницького у м. Львові.

Стягнути порівно із ОСОБА_3 /останнє відоме місце проживання якого - м. Львів, вул. Яворницького, 9/26/ та ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 гурт./ на користь ОСОБА_1 /яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/ - 640.00 /шістсот сорок/ гривень судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч.3 ст. 284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 08.05.2018 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський