РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 24 вересня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4.

Від даного шлюбу мають дітей: сина ОСОБА_5, 20.12.2009 р. н., та сина ОСОБА_6, 26.12.2011 р. н.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01.11.2016 року шлюб між ними було розірвано, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно.

На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, забезпечення належного рівня життя, та змінився і розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Діти потребують диспансерного нагляду та лікування: син ОСОБА_5, 20.12.2009 р. н., у невропатолога та окуліста внаслідок струсу головного мозку 03.11.2016 р., ОСОБА_6, 26.12.2011 р. н., в травматолога-ортопеда.

Відповідач ОСОБА_4, не є особою похилого віку, працездатний, має відмінний стан здоровя, інших дітей, непрацездатних батьків на своєму утриманні не має, отже спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно у значно більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дітей являється не тільки обовязком матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дітей, а не для матері.

Просила змінити розмір аліментів стягнувши з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, 20.12.2009 р. н., та сина ОСОБА_6, 26.12.2011 р. н. у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 (дві тисячі пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.Судові витрати по справі покласти на відповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1підтримала позов в межах доводів позовної заяви та поданих до суду доказів. Просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 позов визнала частково, підтримала поданий до суду відзив згідно якого відповідач вказав, що весь час після розлучення і поданий час належним чином він виконує свої батьківські обов"язки відносно синів щодо їх належного матеріального забезпечення. А саме, при потребі купує їм одяг, взуття, ліки , подарунки, несе витрати на оздоровлення та їхній відпочинок коли діти проводять час з ним. Він дійсно зареєстрований приватним підприємцем, доходи в середньому становлять 6 - 6,5 тис грн. на місяць. Позивачка також зареєстрована приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність, займається роздрібною торгівлею, орендує торгівельні місця, а відповідно отримує також значні доходи.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом з відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, вважає за необхідне винести рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів в даному розмірі вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дітей в більшому розмірі позивач суду не надала.

Що стосується потреби дітей у диспансерному нагляді та лікуванні, то він не відмовляється приймати у часть у витратах на лікування дітей, натомість із позову не вбачається, що такі лікування проводяться, відсутні докази призначеного курсу лікування та витрат.

Враховуючи вищенаведене та всі докази в сукупності, вік дітей, його фінансові можливості (доходи) не заперечив проти сплати аліментів па утримання синів - 2000 грн., щомісячно, тобто по 1 000 (одній тисячі) гривень на кожного сина.

Заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позовна заява підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 01.11.2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, 20.12.2009 р. н., та сина ОСОБА_6, 26.12.2011 р. н., в розмірі по 750,00 грн. на кожну дитину до їх повноліття.

З оглянутих судом свідоцтв про народження вбачається, що батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 20.12.2009 р. н., актовий запис про народження № 3333, зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції; ОСОБА_6, 26.12.2011 р. н., актовий запис №20, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції є ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця підтверджується, що ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається підприємницькою діяльністю.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_3 також зареєстрована як фізична особа-підприємець.

З оглянутих судом доказів встановлено, що ОСОБА_3 Діма відвідує дошкільний заклад № 56 в м.Рівне, син ОСОБА_5 є учнем Рівненської гуманітарної гімназії.

Наданими та дослідженими судом доказами підтверджується, що неповнолітні діти сторін періодично хворіють.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 сплачує аліменти за рішенням суду. Розрахунок, виданий державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС від 26.02.2018р. № 18786, вказує на наявність боргу по аліментах.

Крім того, з оглянутих судом наданих відповідачем ОСОБА_4 квитанцій вбачається, що ним щомісячно сплачуються: податок з фізичних осіб в розмірі 650, 720 грн., орендна плата в розмірі 3520,00 грн., витрати за електроенергію , які є мінливі залежно від сезону, та сплачуються в розмірі від 87,00 грн. до 820,00 грн., щомісячно.

Суду не надано належних та достовірних доказів, які підтверджують, що щомісячний дохід ОСОБА_4 становить близько 20 000,00 грн., а відтак встановити, яку частку від його доходу буде становити запропонований розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 5000,00 грн. щомісячно неможливо, при цьому суд враховує, що стягнення не можуть перевищувати 50% доходу боржника. Позивачкою не надано суду доказів своїх доходів.

Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі № 143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом має бути враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та батьків, які перебувають на його утриманні, розмір прожиткового мінімуму та всі інші обставини справи і те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 р. 1492,00 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018р. 1860,00 грн.

За наведених вище обставин, з врахуванням позицій сторін, діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково та стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп, з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття; сина ОСОБА_6, 26.12.2011р.н. в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп., з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття . Визначена судом сума аліментів перевищує 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину з врахуванням її віку.

У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів припинити з дня постановлення рішення подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 01.11.2016 р. в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей (справа № 569/9663/16-ц) . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача в прибуток держави України.

На підставі вищевикладеного ст.ст. 180, 182, 184, 192, СК України Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, « Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 512/5, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп, з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття; сина ОСОБА_6, 26.12.2011р.н. в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп., з послідуючою індексацією відповідно до закону, щомісячно, з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття .

У звязку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів припинити з дня постановлення рішення подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 01.11.2016 р. в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей (справа № 569/9663/16-ц) . В разі наявності заборгованості за вказаним виконавчим документом, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.00 коп. в прибуток державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, проживає: 33000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, проживає:33000 АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне рішення виготовлене 17.04.2018р.

Суддя: О.В.Панас