Єдиний унікальний номер 725/1087/18
Номер провадження 2/725/160/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

та представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що відповідач неодноразово, шляхом здійснення телефонних дзвінків, словесно погрожував їй вбивством, при цьому виражався нецензурною лайкою, що викликало у неї реальні побоювання за своє життя та як наслідок негативно вплинуло на її моральне та фізичне здоров'я. Моральні страждання, яких вона зазнала у зв'язку з телефонними розмовами з відповідачем пов'язані також з тим, що вона побоювалась за своїх рідних, які проживають в м.Чернівці та через острах фізичної розправи з боку відповідача вона також боялася навідувати своїх родичів та приїжджати у м.Чернівці.

Відчуваючи різке погіршення здоров'я внаслідок погроз з боку відповідача, вона зверталась за медичною допомогою та за наслідками медичних обстежень було встановлено наявність у неї захворювань, що супроводжувались антено-невротичним синдромом. Зазначала, що на лікування вона витратила грошові кошти в сумі 2973,55 грн., які відповідачем їй не відшкодовано.

Вказувала на те, що відповідач не вибачився за своїх слова, спричинив їй моральні страждання, переживання, внаслідок чого порушився її звичний спосіб життя та розмір моральної шкоди визначила в сум 200000 грн.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь 2973,55 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також покласти на відповідача понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач не з'явилась, в її інтересах діяв представник, який позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказував на те, що у зв'язку з погрозами з боку відповідача позивач зверталась в правоохоронні органи та по даному факту були внесені відомості в ЄРДР, також вона не прибувала в судові засідання по справі, оскільки побоюється відповідача. Зазначав, що причиною погроз стали наявність між сторонами боргових правовідносин. На даний час позивач проходить медичні огляди, їй призначене лікування та погіршення стану здоров'я виникло саме у зв'язку з телефонними погрозами з боку відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема підтвердив наявність між ним та позивачем боргових правовідносин, у зав'язку з чим у них виникли суперечки, оскільки 10 тис. доларів він повернув, проте позивач вимагає вказані кошти, посилаючись на те, що у неї є відповідна боргова розписка. Не заперечував факту телефонних погроз на які вказувала позивач у своїй позовній заяві, вказав що в той час перебував у стані алкогольного сп'яніння, щиро розкаявся у вчиненому та визнав розмір матеріальної шкоди в сумі 2973,55 грн., проте не погоджувався з визначеним позивачем розміром моральної шкоди, вважає його явно завищеним та в цій частині позовні вимоги визнав на суму 5000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_2 та визнав позов частково, зокрема 2973,55 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, оскільки відповідач щиро розкаявся у вчиненому та не бажав настання реальних негативних наслідків для позивача.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що її син ОСОБА_6 позичав у позивачки грошові кошти в сумі 10000 доларів США на придбання окремого будинку про що в м.Одеса написав відповідну боргову розписку з умовою повернення боргу до 2019 року. Разом з тим, грошові кошти у них з'явились раніше, оскільки вони пере позичили у родички з Росії, а тому достроково повернули ОСОБА_4 заборгованість, проте остання боргову розписку не повернула, зіславшись на те, що документ у м.Одеса та вона його розірвала, а в подальшому звернулась до суду з позовом на даний час справа про стягнення заборгованості знаходиться на стадії касаційного оскарження.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 28.04.2017 року були внесені відомості в ЄРДР №40000045 та розпочате досудове розслідування по факту того, що 12.03.2017 року ОСОБА_2 з номеру мобільного телефону: НОМЕР_1 зателефонував позивачці та в ході телефонної розмови погрожував їй вбивством з метою не виконання його сином ОСОБА_7 боргових зобов'язань перед ОСОБА_4 на підставі договору позики від 24.01.2013 року на суму 10000 доларів США (а/с 15).

Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18.12.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 23.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 255500 грн.

Таким чином, між сином відповідача та позивачем існують спірні боргові правовідносини, що стало підставою для телефонних дзвінків відповідача в ході яких останній погрожував ОСОБА_4

Факт телефонних погроз та висловлювання нецензурною лайкою в судовому засіданні визнано відповідачем та представниками сторін, а також підтверджено дослідженими в судовому засіданні як письмовими так і електронними доказами, зокрема аудіозаписом.

Внаслідок вказаних погроз, позивач зазнала моральних страждань, що також призвело до погіршення її здоров'я, у зв'язку з чим останні понесла витрати на лікування в сумі 2973,55 грн., що підтверджується копіями відповідних квитанцій про придбання ліків та відповідними медичними довідками (а/с 29-39).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З системного аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв'язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди, при цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи позицію відповідача, який позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав, а також досліджені та проаналізовані письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 2973,55 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, ступінь вини відповідача, його щире каяття, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди та з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що буде співрозмірним глибині фізичних та душевних страждань, які зазнала позивач внаслідок дій відповідача.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог виходячи із суми пред'явлених вимог та суми задоволених.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 81,20 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 116, 117, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 2973,55 грн. (дві тис. дев'ятсот сімдесят три грн. 55 коп.) та моральну шкоду в сумі 5000 грн. (п'ять тис. грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 81 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 грудня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна