Ухвала

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 359/8126/16-ц

провадження № 61-3848св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_8,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року у складі судді Борця Є. О. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Данілова О. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_6, про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він був власником садового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. 29 липня 2013 року з прилюдних торгів, вказаний будинок відчужений ОСОБА_6 04 березня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу, вона продала цей будинок ОСОБА_8 Проте рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року прилюдні торги визнані недійсними. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_6 не набула права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна та не мала права відчужувати його ОСОБА_8

Посилаючись на викладене, позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 садовий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 садовий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2016 року, публічні торги, на яких ОСОБА_6 придбала садовий будинок із надвірними будівлями, визнані недійсними, у зв'язку з чим ОСОБА_6 не набула право власності на цей об'єкт нерухомого майна та не мала права відчужити його у власність ОСОБА_8, яка за встановлених у справі обставин є добросовісним набувачем. При цьому суд вказав на відсутність підстав для застосування строку позовної давності у цій справі, оскільки ОСОБА_8 заволоділа спірним садовим будинком лише 04 березня 2014 року, а тому саме із цього дня починається відлік строку позовної давності.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_8 є добросовісним набувачем, яка у порядку статті 388 ЦК України придбала будинок за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати , про що набувач не знав і не міг знати.

У грудні 2017 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Продаж майна на прилюдних торгах, проведених із порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, не змінює статусу особи, яка придбала майно з прилюдних торгів як добросовісний набувач, у якого майно не може бути витребувано за будь-яких умов. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 жовтня 2011 року у справі № 3-98гс11, яка має враховуватися усіма судами. ОСОБА_6 станом на момент укладення договору купівлі-продажу із ОСОБА_8 була законним власником та добросовісним набувачем майна з прилюдних торгів, оскільки за законом правомірність права власності презюмується.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2018 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У квітні 2018 року від ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що домоволодіння вибуло з його володіння поза його волею, внаслідок порушення вимог законодавства встановлених для виконання судових рішень, а тому для вирішення спору не може застосовуватися частина друга статті 388 ЦК України.

У травні 2018 року ОСОБА_8 подала відзив на касаційну скаргу ОСОБА_6, згідно з яким з моменту вибуття з володіння ОСОБА_4 будинку та до моменту подання ним позову про витребування майна, пройшов строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом. Крім того, суди не звернули увагу на те, що договір купівлі-продажу за яким вона придбала спірне домоволодіння, є чинним та ніким не оскаржене.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, третя особа - ОСОБА_6, про витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2017року,призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик