Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 Справа №607/422/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака P.M.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 предявила в суд позов до відповідача ОСОБА_2 міської ради, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати право власності на стоматологічний кабінет № 2, загальною площею 66,7 м2, основною площею 38,1 м2, допоміжною 29,5 м2, по вул. Б.Хмельницького, 31 в м. Тернополі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй належить квартира № АДРЕСА_1. Бажаючи переобладнати вказану квартиру під стоматологічний кабінет, вона подала відповідний пакет документів відповідачу, однак двічі отримала відмову. Такі дії останнього вважає неправомірними та такими, що порушують її право вільно розпоряджатись своїм майном.

У судове засідання позивач не зявилась, забезпечивши явку свого представника, котрий вказані вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачу, на підставі договору купівлі-продажу від 18 вересня 2017 року, належить квартира № АДРЕСА_2, загальною площею 66 м2, житловою 48,9 м2. Вказане підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності № 97625205 від 18 вересня 2017 року.

ОСОБА_1 двічі зверталась до Управління містобудування, архітектури та кадастру Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради щодо надання містобудівних умов та обмежень на проведення реконструкції вказаної квартири під стоматологічний кабінет з влаштуванням окремого входу.

Однак листами № 867/14 від 20 листопада 2017 року та № 989/14 від 29 грудня 2017 року такі її звернення були залишені без задоволення.

У подальшому позивач здійснила реконструкцію цієї квартири під стоматологічний кабінет.

В результаті такої реконструкції не було допущено дефектів та деформацій несучих та огороджуючих конструкцій даної квартири, існуюча інсоляція не порушувалась. Дане приміщення знаходиться в нормальному стані і на період обстеження відповідає державним будівельним, санітарним та протипожежним нормам по надійності несучих та огороджуючих конструкцій.

Ці обставини встановлені з копії технічного висновку про відповідність державним будівельним, санітарним та протипожежним нормам, виконаного фізичної особою підприємцем ОСОБА_3.

Цим же приватним підприємцем виготовлено технічний паспорт на нежиле приміщення № 2 у житловому будинку № 31 (стоматкабінет) по вул. Б.Хмельницького, у м. Тернополі, згідно якого загальна площа даного приміщення становить 67,6 м2, основна 38,1 м2, допоміжна 29,5 м2.

Відповідно до частини 2 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами пункту 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» № 6 від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів за позовами про визнання права власності на переобладнані самочинно квартири в багатоповерхових будинках, підлягає до застосування частина 2 ст. 383 ЦК України.

Згідно з вимогами частини 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно, виникає з моменту завершення будівництва (створення мана).

Згідно з частиною 2 ст. 16 ЦК України, захист права власності, здійснюється, зокрема, шляхом його визнання.

Таким чином має місце порушення прав позивача, що полягає у відсутності в неї можливості належним чином володіти та розпоряджатись набутим на законних підставах майном. Таке її порушене право підлягає захисту шляхом визнання права власності на це майно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 міської ради (місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Листопадова, 5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43434305) про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на стоматологічний кабінет № 2, загальною площею 67,6 м2, основна площа 38,1 м2, допоміжна 29,5 м2, розташований по вул. Б.Хмельницького, 31, м. Тернопіль.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст даного рішення складено 15 травня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_4