АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3796/17 22-ц/774/735/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа 214/2442/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Євтодій К.С.

сторони справи:

позивача - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничозбагачувальний комбінат»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року, ухваленого суддею Прасоловим В.М. в місті Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» (надалі- ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку зі смертю батька.

В мотивування заявлених вимог зазначила, що 31.10.2016 року під час виконання трудових обов'язків електрослюсарем та з ремонту обладнання 4-го розряду дільниці внутришахтного транспорту № 10 ПрАТ «ЦГЗК» внаслідок нещасного випадку на виробництві загинув її батько - ОСОБА_4. У зв'язку зі смертю близької людини їй завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 640000 грн., яку просила стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на її користь з ПрАТ «ЦГЗК» моральну шкоду, завдану смертю працівника на виробництві в розмірі 160000 грн. Стягнуто з ПрАТ «ЦГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ПрАТ «ЦГЗК» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки та не дослідив належним чином матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався з батьком позивача, якими з'ясовано обставини та причини нещасного випадку, а також встановлено винних осіб у його настанні. Суд невірно застосував норму ст. 153 КЗпП України, оскільки позивачем не надано жодного доказу порушення ПрАТ «ЦГЗК» норм охорони праці. Суд не звернув увагу на умови, за наявності яких має місце відшкодування моральної шкоди та на відсутність правових підстав для відшкодування такої шкоди ОСОБА_1, оскільки підприємство не вчиняло будь-яких протиправних дій, які б знаходились у причинному зв'язку із виникненням у позивача моральних страждань. Крім того,вважає, що позивачем не доведено факт спричинення моральної шкоди та не надано належних доказів на її підтвердження.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, надав відзив на апеляційну скаргу відповідача ПрАТ «ЦГЗК», у якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як встановлено судом та видно з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження є донькою ОСОБА_4 (а.с.15).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.14).

Згідно довідки про причину смерті №1952 від 02.11.2016 року, виданої Криворізькою СМЕ, смерть ОСОБА_4 настала 31.10.2009 року, причиною смерті є травми шиї. (а.с.18).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 31.10.2016 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 виконував свої трудові обов'язки у відповідача на шахті ім. Орджонікідзе. О 19 годині 15 хвилин ОСОБА_4 виконував роботу з переміщення вагона ВГ - 4.5, за допомогою лебідки ЛТ-2 по квершлагу +38 осі гор. 527м. Під час виконання вказаних робіт стався відрив троса лебідки від крюка, який був причеплений до вагона ВГ- 4.5. Трос, який перебував під натягом, рухаючись в напрямку лебідки, вдарив ОСОБА_4 в район тулуба і шиї, що в свою чергу призвело до його падіння на важіль керування швидкістю лебідки, ОСОБА_4 був притиснутий тросом лебідки, який обкрутив його за шию та руку до барабану лебідки. Внаслідок цього настала смерть ОСОБА_4 ( а.с.9-13).

Актом встановлено осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку при виконання вказаних робіт працівники відповідача виконуючий обов'язки майстра гірничої дільниці ОСОБА_6, не забезпечив дотримання виробничої та трудової дисципліни; начальник дільниці ОСОБА_7 не забезпечив безпечну організацію роботи та додержання підлеглими робітниками правил та норм з охорони праці; ОСОБА_4 самостійно прийняв рішення і приступив до виконання операції з перестановки вагона, на який не видавалося наряду (а.с.11-13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право для відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька, який загинув від нещасного випадку на виробництві відповідача.

Внаслідок смерті батька позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона втратила близьку людину, яку дуже любила. Порушений звичайний спосіб її життя, що вимагає від неї додаткових зусиль для його організації, оскільки померлий, за життя, був для неї опорою, моральною підтримкою. Позивачці постійно не вистачає спілкування із батьком, його любові, тепла та підтримки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, також погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті у зв'язку із виконанням трудових обов'язків.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 ставить питання про відшкодування моральної шкоди, на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, заподіяної члену сім'ї померлого.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

На думку колегії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач ПАТ «ЦГЗК» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу, як дочці померлого, оскільки у зв'язку зі смертю батька від нещасного випадку на виробництві, вона переносить моральні страждання, у зв'язку із втратою рідної людини, змінився ритм її життя, втрата, яка не може бути відновлена.

Колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника відповідача, щодо відсутності обов'язку ПАТ «ЦГЗК» відшкодувати позивачу моральну шкоду.

Факт смерті потерпілого ОСОБА_4 від нещасного випадку на виробництві відповідача ПАТ «ЦГЗК » встановлений Актом розслідування нещасного випадку, що передбачає право членів сім'ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв'язку з чим доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 листопада 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: