ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
15 листопада 2018 рокуКиївський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,
Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.09.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 17.09.2011 р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Однак, через порушення зобов'язань за кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість, яка до теперішнього часу нею ним погашена, в звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача ОСОБА_3, про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі виникнення обставин, викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України (а.с.44).
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином.
Відповідно до ухвали суду від 15.11.2018 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Договором про надання банківських послуг №б/н від 17.09.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.9)
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.27)
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором №б/н від 17.09.2011 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит.
Згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (а.с.14 на звор.).
Сторонами Договору про надання банківських послуг було визначено, що засобами доступу до карткового рахунку є кредитна карта клієнта ОСОБА_2 та його фінансовий телефон, чому передує п. 1.1.1.16 зазначеного договору. Тобто позивач надав відповідачу можливість доступу до карткового рахунку та можливості погашення кредиту різними можливими шляхами, які передбачені кредитним договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх банком на картковий рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору про надання банківських послуг .
Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 договору зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на договірних умовах.
За кредитними правовідносинами між банком та ОСОБА_2 пеня розраховуються згідно «Тарифів банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватися за умовами п. 1.1.3.2.3 договору про надання банківських послуг.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, клієнт повинен сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5,00% від суми позову (а.с.30)
ОСОБА_2 своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, та до теперішнього часу не виконує взяті на себе зобовязання і заборгованість не погашає.
Також, судом приймається до уваги, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості.
- 4781,64 грн. - заборгованість за кредитом;
- 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 2356,77 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-8).
Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Сторони п. 1.1.7.42 вищевказаних Умов визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед фінансовою установою, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.
Між тим, судом критично оцінені доводи представника позивача про встановлення штрафних санкцій у вигляді штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 3313, 61 грн., відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня, у задоволенні вимог про стягнення штрафу необхідно відмовити.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням №PROM4BLTCJ від 04.07.2018 р. (а.с.2). Пред'явлений ним позов задоволений на 94%.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1656, 28 грн. (1762 : 100% х 94%).
На підставі викладеного, керуючись ст..4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст. 526,530,598,599,610,625,629,1050,1054 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «Приватбанк» - задовольнити частково.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2356, 77 грн. за кредитним договором б/н від 17.09.2011 року - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МН №981104, виданий Київським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 23.05.2008 р., ІПН: НОМЕР_1.
Повне судове рішення складено 15 листопада 2018 року.
Суддя Чередник В.Є.