Номер провадження 2/754/3257/18
Справа №754/375/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Малинки А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у січні 2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до Київської міської ради, 3-особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5 В межах встановленого законом шестимісячного строку, позивач звернувся із відповідною заявою до третьої Сімферопольської державної нотаріального контори, де на підставі поданої заяви державним нотаріусом було заведено спадкову справу №09/2009, та в подальшому на ім'я позивача як спадкоємця були оформлені спадкові права на грошові внески, які зберігались на банківських рахунках померлого. Відкриття вказаної спадщини відбулося за останнім місцем проживання померлого.

Однак, неоформленим залишилось належне йому спадкове право на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 Наразі позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно у нього немає можливості, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно, а також оформити спадщину за місцем розташування спадкового майна у нотаріальних органах немає можливості, так як відповідно до вимог ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що «у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців…», а відтак з урахуванням вищевикладеного позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку оформити спадкове майно, у зв'язку із чим змушений звертатись до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею - 30,7 кв.м.

Ухвалою судді від 18.01.2018 у даній справі було відкрито у справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні.

В ході підготовчого розгляду справи судом було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 03.04.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилась, однак направила на адресу суду відзив на позовну заяву у якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника Київської міської ради, постановивши за результатами розгляду справи судове рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду письмові пояснення щодо предмету позову, у яких зазначила, що не заперечує проти вимог позивача, оскільки її син - позивач по справі є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті її колишнього чоловіка ОСОБА_5 Крім того пояснила, що вона відповідно до судового рішення є власником іншої 1/2 частини спірної квартири, право власності на яку за нею було визнано в порядку розподілу спільного сумісного майна з померлим, також просила суд проводити розгляд даної справи у її відсутність.

Заслухавши вступне слово представника позивача - ОСОБА_1, всебічно проаналізувавши обставини справи, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 та де зазначено місце смерті - м.Сімферополь АР Крим (а.с.13,54).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач після смерті батька, у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де в подальшому Третьою сімферопольською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за зареєстрованим у спадковому реєстрі №46171984.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу 13.10.2008 та 01.09.2009 державними нотаріусами Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори позивачу були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його батька, яке складалось з права власності на грошові внески з усіма відсотками і компенсаційними виплатами, які зберігаються у відповідних філіях банківських установ (а.с.55,58).

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві після оформлення спадщини після смерті його батька - ОСОБА_5, залишилась неоформленою 1/2 частина квартири АДРЕСА_1

З наданої суду копії рішення Деснянського районного суду м.Києва від 09.09.2015 вбачається, що судом було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, та відповідно за третьою особою по даній справі - ОСОБА_4, в порядку поділу спільного майна подружжя, визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.36).

Згідно з наданою копією інформаційної довідки КВ-2018 №5239 від 13.02.2018 наданої КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що відповідно до даних реєстрових книг Бюро, квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована по 1/2 частині за - ОСОБА_5 (російська мова) на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна» 17.09.1999 №2969-А/1516, та за ОСОБА_4, на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 09.09.2005 (а.с.61).

Відповідно до копії витягу зі спадкового реєстру за №51456109 від 02.04.2018 у спадковому реєстрі відсутня інформація з приводу заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_5 (а.с.80).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно положень статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220, 1221 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Судом встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 у 2009 році було місто Сімферополь АР Крим.

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з 20 лютого 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначена тимчасово окупованою територією (ч. 2 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Так, позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, зазначає про те, що останнім місцем проживання його батька було м.Сімферополь АР Крим, там же ним і було подано заяву на прийняття спадщини, оформлено спадкову справу, та прийнято спадщину, що складалась із права власності на грошові внески в установах банків, однак на даний час у досудовому порядку оформити свідоцтво про право на спадщину на спірну частину квартири, у нього немає можливості та правових підстав, оскільки за приписами ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено певний порядок відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасового окупованій території України» у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Враховуючи той факт, що відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 за заявою позивача мало місце в АР Крим, а тому з урахуванням вимог вищенаведеної норми у позивача існують об'єктивні перешкоди щодо оформлення спадкових справ, зокрема і через ту обставину, що при наявності вже заведеної спадкової справи не можливо завести її повторно.

При цьому з наданої копії відповіді Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 21.11.2017 за №К-760-4 вбачається, що документи нотаріального діловодства та архіву державних нотаріальних контор (у тому числі Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори), які здійснювали свою діяльність на території АР Крим до окупації, до Державного нотаріального архіву Херсонської області - не передавались (а.с.25).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Частиною першою ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 15 ЦК України також передбачає право кожної особи на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, а ст.16 цього ж кодексу - право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, вказуючи в якості одного зі способів захисту цивільних прав та інтересів визнання права.

Оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права та законні інтереси позивача, останній вважав необхідним звернутися до суду з вищевказаними позовними вимогами про визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті батька, які він вважає законними та обґрунтованими.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_9 та відповідно визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м.

На підставі викладено та керуючись ст.ст.3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 18, 43, 49, 76-81, 89, 223, 259, 263, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на ? частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3, загальною площею 46,0 кв.м., житловою площею 30,7 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст судового рішення складено 10.05.2018.

Суддя: