Справа № 2/593/197/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із 350 грн. щомісяця на 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постановлено щомісяця стягати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., проте на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня її життя. З огляду на те, що з дати ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь минуло більше 6 років і за цей час значно змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину та були внесені зміни у законодавство, що регулює аліментні зобов"язання, а крім цього, відповідач є працездатною особою, а тому вважає, що розмір аліментів необхідно змінити у сторону збільшення, просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання дитини не 350 грн. щомісяця, як це визначено рішенням суду від 17 жовтня 2011 року, а у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з часу звернення її з позовом про збільшення розміру аліментів і до досягнення дочкою повноліття.

4 квітня 2018 року ухвалою Бережанського районного суду було відкрито провадження за вказаними вимогами та вирішено розглядати зазначені позовні вимоги в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 15-денний строк для подання відзиву на позов.

24 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав суду відзив на позов, у якому вказав, що позову не визнає, оскільки не працює та не має реальної можливості сплачувати позивачці аліменти у такому розмірі, як вона цього бажає, він здійснює догляд за своїми батьками, які є особами похилого віку, а тому просить позивачці у задоволенні її вимог про збільшення розміру аліментів відмовити за їх безпідставністю. Разом із відзивом на позов відповідач заперечення проти розгляду зазначеної справи у спрощеному позовному провадженні не подав.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги відзив відповідача на позов, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позивачкою вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони з 16 серпня 2002 року по 7 квітня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вищевказані факти підтверджуються рішенням Бережанського районного суду від 17 жовтня 2011 року та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 2 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського управління юстиції Тернопільської області.

Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка сторін залишилася проживати із матір"ю позивачкою у даній справі ОСОБА_1.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року позовні вимоги позивачки задоволено та постановлено щомісяця стягувати із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., починаючи із 14 березня 2011 року до досягнення дочкою повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, як підставу для збільшення розміру аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки вказаний розмір аліментів в даний час не покриває навіть шостої частини витрат, які несе позивачка на утримання дитини.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В поданому позові позивачка посилається на те, що на даний час розмір раніше присуджених судом аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше.

Крім того, з часу присудження судом аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і на даний час для дитини віком від 6 до 18 років становить 1860 грн..

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до визначеного Законом України "Про держбюджет на 2018 рік" становить 930 гривень, а тому позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів, який визначений рішенням Бережанського районного суду у вигляді щомісячного стягнення у твердій грошовій сумі, що становить 350 гривень, є підставними.

Крім цього, суд також враховує той факт, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров»я, а отже, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню з 350 грн. до 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам дитини.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої ст. 4 Закону України " Про судовий збір" необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Збільшити розмір аліментів, який був встановлений рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-604/11 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми в розмірі 350грн. на 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, з 23 березня 2018 року, тобто з часу звернення з позовом про збільшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.