Єдиний унікальний номер 234/859/16-ц Номер провадження 22-ц/775/725/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В. (доповідач), Гапонова А.В., Папоян В.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/859/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2018 року (суддя Літовка В.В., повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року),

в с т а н о в и в :

21 січня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 належними відповідачами у справі залучені ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_7, після її смерті залишилось спадкове майно. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач є інвалідом, переніс складну операцію, після смерті матері проходив лікування, тому не мав можливості в шестимісячний строк звернутися до нотаріуса, вважає, що це є поважною причиною. Просив визначити додатковий строк в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, який вважає пропущений з поважних причин.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_3 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував всі обставини справи, а саме судом не було врахована важкість захворювання, саме у вересні 2006 року у нього загострилась хвороба, 23 листопада 2006 року він проходив обстеження, він погано себе почував та не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд не взяв до уваги, що між ним та сестрою ОСОБА_6 існувала домовленість про поділ спадщини, заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2014 року було поділено спадщину, однак потім ОСОБА_6, скасувавши заочне рішення, залишила позовні вимоги без розгляду та оформила будинок, який є спадковим майном, на своє ім'я, що порушило його права як спадкоємця.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник позивача ОСОБА_8, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 470 від 27 квітня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На підставі п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини без поважних причин, оскільки позивач не надав суду докази, які б свідчили про те, що він строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, які роблять своєчасне звернення до нотаріальної контори неможливим або тяжким.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що матір позивача ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18).

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 30 квітня 2014 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.22-23).

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2014 року у цивільній справі №234/1414/14-ц позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на житловий будинок, погреб, прибудівлю, навіс, літню кухню, вбиральню, гараж, крильце, ворота, огорожу, калитку, замощення, розташовані за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частини будинку в сумі 37784 грн. (а.с.10-12).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 12 серпня 2014 року у цивільній справі №234/1414/14-ц позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна залишено без розгляду (а.с.17).

З листа завідуючої Першої краматорської державної нотаріальної контори №33670 від 25 жовтня 2017 року вбачається, що в провадженні Першої краматорської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу №1150 від 14 листопада 2006 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1. Заява про прийняття спадщини надійшла 14 листопада 2006 року від імені ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована в АДРЕСА_1. 18 серпня 2014 року від імені ОСОБА_6 надійшла заява про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 24 квітня 2014 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_3 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на майно його матері ОСОБА_7. 24 квітня 2014 року ОСОБА_3 державним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законодавством України шестимісячного терміну з дня смерті, також спадкоємець не був зареєстрований разом зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця за однією адресою, тобто спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 30 квітня 2014 року ОСОБА_3 визначено додатковий строк для прийняття спадщини у три місяці з дня вступу рішення в законну силу, яке рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. 18 серпня 2014 року за реєстром №1-2285 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_6 на жилий будинок в АДРЕСА_1. (а.с.84-85).

На підтвердження поважності пропущеного встановленого законом строку для прийняття спадщини ОСОБА_3 надав медичні довідки, а саме: довідку-виписку з історії хвороби, з якої вбачається, що позивач з 03 серпня 2006 року по 18 серпня 2006 року знаходився на лікуванні у міській лікарні №2 м.Краматорська у єндокринологічному відділенні з діагнозом теріотоксікоз середньої тяжкості, медикаментозна субкомпенсація, дифузний зоб П ст. з елементами хронічного тіреоідіта, залишкові явища видалення аденоми гіпофіза (29.03.2001), та інше, при виписці рекомендовано режим харчування, праці та відпочинку, спостереження ендокринолога (а.с.6), довідку-виписку з історії хвороби, з якої вбачається, що позивач з 11 жовтня 2006 року по 23 жовтня 2006 року знаходився на лікуванні у міській лікарні №3 м.Краматорська у денному стаціонарі з діагнозом залишкові явища видалення аденоми гіпофіза, дісметаболічна енцефалопатія, виписано у задовільному стані, рекомендовано спостереження невропалога та ендокринолога (а.с.7-8, 130-131).

Правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 03 серпня 2006 року по 18 серпня 2006 року та з 11 жовтня 2006 року по 23 жовтня 2006 року перебував відповідно на стаціонарному лікуванні та в денному стаціонарі. Проте не підтвердив тривалості та безперервності своєї хвороби впродовж шестимісячного строку.

Однак, в розумінні ст. 1272 ЦК України ці обставини не можуть бути визнані судом такими, що створювали непереборні труднощі спадкоємцєві для вчасного подання заяви про прийняття спадщини, тобто не можуть бути визнані поважними причинами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 вперше звернувся щодо питання про прийняття спадщини: у лютому 2014 року до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.13), 24 квітня 2014 року із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.84).

Тобто, з моменту смерті спадкодавця пройшло вісім років і за цей період позивач не вчиняв ніяких дій для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що він після лікування погано себе почував та не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, між ним та сестрою ОСОБА_6 існувала домовленість про поділ спадщини, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки позивач не надав жодного доказу на підтвердження цих обставин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, так як в судовому засіданні не доведено, що встановлений законом строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, оскільки зазначені ним причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України, і не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали йому у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду представником позивача апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, п. 9 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді І.В. Кішкіна

А.В. Гапонов

В.В.Папоян

Повний текст постанови складено 11 травня 2018 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна