Справа № 640/4302/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Явнюк К.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису про національність ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_3 в актовому записі про народження №1047 від 24 серпня 1953 року та зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до графи «національність матері», а саме зазначити національність матері з «українка» на «литовка»; встановити факт неправильності запису про національність ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2) ОСОБА_3 в актовому записі про шлюб №646 від 24 квітня 1956 року та зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до графи «національність», а саме зазначити національність ОСОБА_1 з «українка» на «литовка».

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вона народилася 03 серпня 1926 року і у свідоцтві про її народження, виданому на підставі актового запису №1364-243 від 17 серпня 1926 року, внесеного відділом Харківської обласної ради депутатів трудящих, її батьками записані ОСОБА_4 за національністю литовець та ОСОБА_2 за національністю росіянка. Доказами того, що батько заявниці був етнічним литовцем є ряд архівних документів. У 1938 році батько був розстріляний органами УДБ НКВС по Харківській бласті формулюванням за підозрою у участі у латиській контрреволюційній, націоналістичній організації м. Харкова та у проведенні розвідувальної діяльності. В зв'язку з тим, що заявник була донькою розстріляного «ворогу народу», вона була вимушена записувати свою національність у всіх послідуючих радянських документах: заявах про прописку, автобіографіях, актових записах, як "українка", хоча до розстрілу батька її сім'я вважалася литовською. Із відповіді органу архіву вбачається, що батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було розстріляно 05 квітня 1938 року. 04 лютого 1958 року постанову про розстріл було скасовано, справу закрито,а батька реабілітовано посмертно. На теперішній час представництвами Литовської республіки надані певні можливості для вивчення литовської культури, мови та встановлення національних зв'язків, спрощеного порядку в'їзду до ОСОБА_5, але зазначені можливості стосуються, здебільше, етнічних литовців, які змогли підтвердити своє литовське коріння. Для того щоб мати можливість скористатися своїм правом спрощеного в'їзду та дозволу тривалого перебування на території ОСОБА_5, як пізнього переселенця, заявниці та її дітям необхідно у ОСОБА_5 довести і підтвердити документально, що її пращури були литовцями. Тобто без внесення змін до актових записів щодо її національності в деяких документах, які вона має подати у ОСОБА_5 ОСОБА_6, її родина з формальних підстав не має можливості отримати в даний час дозволу для спрощеного в'їзду та перебування на території ОСОБА_6. З відповіді Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Встановлення факту національної приналежності має заявниці має юридичне значення, оскільки породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення її особистих прав.

В судове засідання учасники справи не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, натомість заявниця направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в особі її начальника ОСОБА_7, подав листа, в якому просить розглядати справу без участі їх представника.

Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність представника заінтересованої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

03 серпня 1926 року у м. Харкові народилася ОСОБА_8, батьками якої, згідно свідоцтва про народження ІІ-ЯР №856758 російською мовою є "Каминский Карл Казимирович", національність «литовець» та "Каминская Антонина Михайловна", національність «росіянка». / а.с. 8/

Згідно свідоцтва про шлюб від 24 квітня 1956 року серії 1-ЯР №519540 вбачається, що зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, після чого дружині присвоєно прізвище "Зозуліна". / а.с. 10/

Із свідоцтва про народження ОСОБА_10 від 25 квітня 1956 року серії ГД №832004 вбачається, що у графі національність матері (ОСОБА_1) вказано "українка". / а.с. 9/

Згідно відповіді Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації №01-68/56 від 31.10.2017 в архівному фонді ОСОБА_4 справи на репресованих громадян м. Харкова та Харківської області зберігається карна справа ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата та місяць не вказані), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Білорусія (вказано також уродженець Сувальського округу), литовця, громадянина СРСР, безпартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, за професією - токар. До арешту мешкав у м. Харкові, Журавлівка, АДРЕСА_1, працював токарем цеху 23-5 на Харківському електромеханічному та турбогенераторному заводі.

Станом на 04 лютого 1938 року мав родину: дружину ОСОБА_11, 37 років, дітей: Олександру, 14 років, Людміла, 12 років.

ОСОБА_4 було заарештовано 03 лютого 1938 року III відділом УДБ НКВС по Харківській області за ст. 54-6 КК УРСР за підозрою у проведенні розвідувальної діяльності.

Згідно зі звинувачувальним висновком від 1938 року ОСОБА_4 є учасником латиської контрреволюційної, націоналістичної організацій у м. Харкові.

Згідно з Постановою НКВС, Генерального комісара держбезпеки, Прокурора СРСР від 27 березня 1938 року (протокол № 211) ОСОБА_4 було засуджено до розстрілу. Вирок виконано 05 квітня 1938 року.

Згідно з Заключенням військового трибуналу Київського військового округу від 04 лютого 1958 року № 193/0-58 постанову НКВС, Генерального комісара держбезпеки, Прокурора СРСР від 27 березня 1938 року (протокол № 211) у відношенні ОСОБА_4 відмінити, справу закрити за відсутністю складу злочину. ОСОБА_4 було реабілітовано посмертно. / а.с. 11/

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно листа чинним законодавством України не передбачено, що зміна національності відноситься до компетентного органу державної реєстрації актів цивільного стану. Рекомендовано звернутися до суду із заявою щодо зміни національності.

Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07 липня 1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Так як національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків за умови відсутності таких відомостей.

Крім того, згідно з п. 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 315 ЦПК України, Законом України «Про національні меншини в Україні», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт неправильності запису про національність ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_8) ОСОБА_3 в актовому записі про народження №1047 від 24 серпня 1953 року та зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до графи «національність матері», а саме зазначити національність матері з «українка» на «литовка».

Встановити факт неправильності запису про національність ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_8) ОСОБА_3 в актовому записі про шлюб №646 від 24 квітня 1956 року та зобов'язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести зміни до графи «національність», а саме зазначити національність ОСОБА_1 з «українка» на «литовка».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя -