Провадження №2/592/4258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Черей С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 міської ради (м. Суми пл. Незалежності, 2, ), ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» (м. Суми вул. Білопільський шлях, 33, ) про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

10.08.2018 ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Ухвалою судді від 15.08.2018 позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.09.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2018 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1, просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33 та свої вимоги мотивує наступним. Позивач вказує, що вона є членом ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» та користується земельною ділянкою за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33. Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради № 185/додаток № 4, пункт 53/ від 21.04.1994 року дана земельна ділянка була передана в приватну власність для садівництва громадянину члену товариства садоводів «Тепличний» ОСОБА_1 ОСОБА_7 Кекаусу-огли. Державний акт на вказану земельну ділянку ОСОБА_8К-огли не видавався. Позивач на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 ОСОБА_7 Кекаус-огли, 05.04.1995 прийнята у члени цього кооперативу. 05.04.1995 ОСОБА_7 Кекаус-огли звернувся до голови товариства із заявою про переоформлення належної йому земельної ділянки № 22 на користь позивачки. На засіданні правління садівничого товариства «Тепличний» заява була задоволена, прийнято рішення про передачу земельної ділянки Позивачці. 25.05.1995 шлюб між Позивачкою та ОСОБА_8 ОСОБА_7 Кекаус-огли розірвано. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.10.2008 у справі № 2-о-187/2008 ОСОБА_7 Кекаус-огли визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2000.

Позивач вказує, що вказаною земельною ділянкою безперервно та відкрито володіє і користується, про що маються відмітки у членській книжці. На даний час не може визнати за собою право власності на земельну ділянку у позасудовому порядку, оскільки, за повідомленням ОСОБА_3 міської ради. З посиланням на ст. 154 ЗК України, відповідно до вимог п. 1 ст. 142 ЗК України, органи виконавчої влади та місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, розпорядження належною земельною ділянкою.

Посилаючись на ст. 344 ЦК України п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали просили задовольнити позов. Переоформивши на себе членську книжку садовода, Позивач вважала, що стала власником спірної земельної ділянки. Зазначила, що весь час володіла земельною ділянкою відкрито та безперервно.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судовому засіданні позов не визнав, надав письмовий відзив (а.с. 56-57), в якому вказував, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту та вказав, що статтею 83 ЗК України не визначено набувальну давність, як підставу набуття права власності на земельну ділянку. ОСОБА_3 міська рада у даному випадку не має бути відповідачем, оскільки Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 21.04.1994 № 185 «Про передачу в приватну власність земель» земельна ділянка № 22 площею 0,06 га в садівничому кооперативі «Тепличний» була передана в приватну власність ОСОБА_8 ОСОБА_7 Кекаус-огли.

Представник відповідача - ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» в судовому засіданні підтвердила викладені в позовній заяві обставини та просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є членом ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» та з 1995 року користується земельною ділянкою за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33 (а.с. 13-16, 18) про що також мається членська книжка садовода № 216, яка на позивача була переоформлена 05.04.1995 (а.с. 19-21).

З архівного витягу з Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 21.04.1994 № 185 «Про передачу в приватну власність земель» вбачається, що земельна ділянка № 22 площею 0,06 га в садівничому товаристві «Тепличний» була передана в приватну власність для садівництва ОСОБА_8 (а.с.10, 11).

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_3 міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах № 4599/01-22 від 09.08.2007 (а.с. 17) на підставі Рішення Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 21.04.1994 № 185/додаток № 4 пункт 53/ ОСОБА_8 ОСОБА_7 Кекаус-огли передана у приватну власність земельна ділянка № 22 для ведення садівництва в садівничому товаристві «Тепличний» площею 0,06 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

05.04.1995 ОСОБА_8 на імя голови садівничого товариства «Тепличний» подано заяву про переоформлення садівничої земельної ділянки на імя дружини ОСОБА_1 (а.с. 13).

Із копії вказаної членської книжки садовода вбачається, що земельною ділянкою № 22, квартал № 1 по лінії ІІ у садівничому товаристві «Тепличний» користувався ОСОБА_8 з 14.11.1989, а починаючи з 1995 року користується ОСОБА_1 (а.с. 19), про що мається запис у членські книжці.

25.05.1995 шлюб між Позивачкою та ОСОБА_8 розірвано (а.с. 22).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.10.2008 у справі № 2-о-187/2008 ОСОБА_7 Кекаус-огли визнаний безвісно відсутнім з 01.01.2000 (а.с. 23).

Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради народних депутатів "Про передачу в приватну власність земельних ділянок" від 21.04.1994 № 185) визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Частиною 1 ст. 23 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993) визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отже, виникнення в особи права власності на земельну ділянку (на час передачі земельної ділянки попередньому власнику) пов'язувалось з відповідним юридичним фактом, а саме встановленням землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а саме державного акту.

Таким чином, на 05.04.1995 ОСОБА_8 не отримав документа, що посвідчує його право власності на земельну ділянку № 22 площею 0,06 га в садівничому товаристві «Тепличний, і фактично ОСОБА_8 на підставі усного договору з ОСОБА_1 розпорядився земельною ділянкою, право власності на яку у нього не виникло.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 добросовісно, починаючи з 01 січня 2001 року володіє земельною ділянкою за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33 і продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом більш ніж 10 років, сплачує членські внески до ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» (а.с. 18).

Відповідно до Звіту про експертно-грошову оцінку земельної ділянки ринкова вартість обєкта оцінки - земельної ділянки загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: м. Суми, садівницьке товариство «Тепличний» з цільовим призначенням: для ведення садівництва складає, без ПДВ 35280 грн. 00 коп. (а.с. 36-50).

Згідно з положеннями п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, і беручи до уваги, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

При цьому, якщо строк давності володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року.

Приписами ст. 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України, якщо особа заволоділа майно на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно через пять років з часу спливу позовної давності.

Згідно п. 9 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.0-2ю2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю суди повинні враховувати зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

За набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від прав власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем.

Оскільки позивач ОСОБА_1 добросовісно, безперервно починаючи з 01 січня 2001 року володіє земельною ділянкою за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33, сплачує обовязкові платежі та членські внески до ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» за вказане майно, позивач не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, вона продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом більш ніж 15 років, то суд, виходячи з положень ст. 344 ЦК України, вважає необхідним задовольнити позов та визнати право власності на земельну ділянку за позивачем за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 міської ради (м. Суми пл. Незалежності, 2, ), ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» (м. Суми вул. Білопільський шлях, 33, ) про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на земельну ділянку за номером 22, площею 0,06 га, що розташована на території ОСОБА_5 організації Товариство садоводів «Тепличний» м. Суми, вул. Білопільський шлях, 33.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2018 року.

Суддя О.В. Литовченко