П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„18" грудня 2018 року місто Маріуполь Донецької області

Єдиний унікальний номер 266/6566/18

Номер провадження 22-ц/804/800/18

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.

учасники справи :

заявник - ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2

заінтересована особа - Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року головуючого судді Д*яченко Д.О. із складанням повного тексту судового рішення 15 листопада 2018 року по цивільній справі про встановлення факту,що має юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ,а саме - факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначала, що вона була одружена із ОСОБА_3, від шлюбу має двох спільних дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Її колишній чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у лікарні в місті Донецьк від інсульту. На тимчасово окупованій території були видані документи про його смерть, однак, вказані документи не дозволяють отримати їй свідоцтво про його смерть встановленого зразку. Вказаний факт необхідно встановити для оформлення належних документів - отримання свідоцтва про смерть. На підтвердження смерті колишнього чоловіка надавала докази: дублікат свідоцтва про смерть, який було видано після смерті ОСОБА_3 та свідчення свідків - друзів померлого. Просила встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у лікарні від інсульту.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті - повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відкрити провадження у справі про встановлення смерті. Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник була одружена з ОСОБА_3, має двох спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження, які було додано до заяви. Стаття 317 ЦПК України передбачає, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми законними представниками до суду за межами такої території України. Двоє неповнолітніх дітей є родичами померлого, але вони ще не досягли віку дієздатності та не мають можливості самостійно звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. Їх мати, заявник по справі, є їх законним представником, а отже має право звернутися до суду. Зауважує, що без свідоцтва про смерть свого батька діти разом із заявником не мають можливості перетинати лінію розмежування, виїзжати за межі території України. Діти померлого разом із матір'ю постійно проживають на тимчасово окупованій території у м. Донецьку, а оскаржена ухвала порушує їх права на вільне переміщення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Як передбачено п. 6 ч.1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала про повернення заяви заявникові, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

13 листопада 2018 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення ,а саме - факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та просила визнати факт смерті колишнього чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у лікарні від інсульту (а.с.1,2).

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 - повернуто заявнику, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, як таку що подана особою, що не має повноважень на ведення справи (а.с. 4).

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав.

Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У відповідності до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Глава 6 ЦПК України відносить розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, саме до окремого провадження.

Тобто, із системного аналізу вказаних норм права чітко вбачається, що право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Підстави повернення заяви визначені в ч.4 ст.185 ЦПК України.

Відповідно до п.1.ч.4.ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках,коли : заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту,що має юридичне значення підписана представником заявника адвокатом ОСОБА_2,що діє на підставі договору щодо надання юридичних послуг від 26 жовтня 2018 року , з правом підпису заяв (а.с.2,33-35).

Відповідно до копії свідоцтва Серія НОМЕР_2 від 28 січня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 18).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а. с. 21,22).

Відповідно до дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 3761 від 05 листопада 2018 року, виданого Бюро судово-медичної експертизи міста Донецьк, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 24-25).

Суд першої інстанції повернув заяву заявнику ОСОБА_1 виходячи із того, що оскільки шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, доказів того, що заявник проживала разом з ОСОБА_3 протягом останніх п'яти років відсутні, то за таких обставин вказана заява подано особою, що не має повноважень на ведення цієї справи.

Однак, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх дітей, тому заявник також може діяти, як законний представник неповнолітніх дітей в їх інтересах, що не було з'ясовано судом першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

На вищезазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, а згідно із п.4.ч.1 ст.379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, порушення судом норм процессуального права та неправильне застосування норм матеріального права призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому ухвала Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 374,379,381,382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задовольнити .

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2018 року.

Судді: