Єдиний унікальний номер: 448/1548/17
Провадження № 2/448/388/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.05.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С., про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. За життя спадкодавець ОСОБА_3 усім своїм майном розпорядилася та заповіла таке саме їй, позивачці. Вона (позивачка), як спадкоємець за заповітом у відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3

Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових справ, зверталася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С., однак такий відмовив їй в оформленні права на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно - зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача - Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з'явився, проте подав копії сторінок спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за №17/2016, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.04.2018р. №51748302 та просив справу слухати у його відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Судом встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_3 в с.Поповичі Мостиського району Львівської області, 1935 року будівництва, відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", головою та єдиним членом якого, як вважає суд, була ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Шегинівської сільської ради Мостиського району від 26.03.2018р. №02-18/26/3, що складена згідно записів з погосподарської книги по с.Поповичі Мостиського району.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння) в цілому мала саме ОСОБА_3

24.08.2006 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3. До складу даної спадщини входило право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у власності ПАФ «Поповицька», розміром 2,11 в ум.ка.га; майновий пай в розмірі 1213 грн. або 0,0007 відсотків загальної вартості майна, що становить на 01.01.2001р. 1592300 гривень ПАФ «Поповицька», а також право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя своїм майном розпорядилася, а саме 17.01.2003р. склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 25.12.2015р. ОСОБА_1 визначено додатковий строк в три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання нею в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

У визначений судом додатковий строк, а саме 20.01.2016р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

З копії спадкової справи за №17/2016 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.04.2018р. №51748302, відомо, що позивачка ОСОБА_1 на підставі заповіту, посвідченого ОСОБА_4, секретарем Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області 17.01.2003р., зареєстрованого у реєстрі за №7, є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Приватним нотаріусом Яксманицьким Р.М. 25.04.2016р. видано позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема на спадщину, яка складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у власності ПАФ «Поповицька», розміром 2,11 в ум.ка.га, належного спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Мостиською районною державною адміністрацією 02.03.2016р. взамін загубленого від 15.05.1997р. серії НОМЕР_2, зареєстрованого 16.03.2016р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3; майнового паю в розмірі 1213 грн. або 0,0007 відсотків загальної вартості майна, що становить на 01.01.2001р. 1592300 гривень ПАФ «Поповицька», належного померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_4, виданого Поповицькою сільською радою 30.06.2001р.

У видачі ж позивачці ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно спадкодавця ОСОБА_3 - на житловий будинок по АДРЕСА_3 в с.Поповичі Мостиського району Львівської області нотаріусом відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно.

Таким чином, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_4 позивачка ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; копіями сторінок спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, за №17/2016; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.04.2018р. №51748302; копією паспорта ОСОБА_1, позивачки по справі; довідкою Шегинівської сільської ради Мостиського району від 26.03.2018р. №02-18/26/3, складеною згідно записів з погосподарської книги по с.Поповичі Мостиського району; копією технічного паспорту на житловий будинок за АДРЕСА_4; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з положень ст. 1269 ЦК України та аналізу положень розділу 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1), а ч. 3 ст.1272 ЦК України - що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на частину спадщини не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 фактично була власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірне спадкове майно саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 200 ч.3, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С., про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_2

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак