АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/9775/17
Провадження № 22-ц/792/680/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар судового засідання Філіпчук О.С.,

з участю: відповідача ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/9775/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року (суддя Палінчак О.М.) у справі за позовом ОСОБА_7 до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_4, Хмельницької районної державної адміністрації про визнання недійсним рішення та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_7, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що розпорядженням Хмельницької РДА №1675/2012-р від 25 вересня 2012 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради. На підставі його заяви та розробленого «ПП Діоріт Плюс 1» проекту землеустрою державним реєстратором було присвоєно земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 та проведено її державну реєстрацію. У зв'язку із зміною меж населеного пункту с. Лісові Гринівці спірна земельна ділянка ввійшла в межі села Лісові Гринівці. У січні 2014 року звертався із заявою до сесії сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вище зазначеної земельної ділянки. Рішенням сесії Лісовогринівецької сільської ради від 12 лютого 2014 року розгляд заяви відкладено до вирішення питання щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за сільською радою. 14 жовтня 2015 року повторно звертався з такою заявою, яка не була розглянута. Пізніше з'ясував, що рішенням 40-ої сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №140 від 30 жовтня 2015 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 передана у власність ОСОБА_4 Остання зареєструвала право власності на неї. Оскаржуваним рішенням і реєстрацією права власності на земельну ділянку порушено його права та інтереси, оскільки першим подав заяву і мав право на одержання земельної ділянки.

Тому, позивач просив визнати незаконним і скасувати рішення 40-ої сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №140 від 30 жовтня 2015 року «Про затвердження гр.ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою» щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 26589228 від 30 листопада 2015 року.

Рішенням Хмельницього міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним і скасовано рішення Лісовогринівецької сільської ради від 30 жовтня 2015 року №140 про затвердження гр.ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання у власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,10 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Савчук Н.С. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, що розташована у с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, кадастровий номер НОМЕР_1. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наданий ОСОБА_7 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом і не надає йому право на земельну ділянку. Для неї не зрозуміло захист яких прав позивача здійснив суд. Передача земельної ділянки їй у власність відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та її представник апеляційну скаргу підтримали. Представник позивача визнав апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники процесу не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №1675/2012-р від 25 вересня 2012 року надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Лісовогринівецької сільської ради, у тому числі ОСОБА_7

06 березня 2013 року рішенням Хмельницької районної ради №39-15/2013 змінено межі сіл Лісові Гринівці та Скаржинці Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та включено в межі села Лісові Гринівці Лісовогринівецької сільської ради 1182,3109 га земель, встановлено нові межі с. Лісові Гринівці загальною площею 1726,5032 га.

За зверненням позивача ПП «Діоріт Плюс І» був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Лісовогринівецької сільської ради.

15 липня 2013 року ОСОБА_7 отримав витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,10 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням 30-ої сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №06 від 12 лютого 2014 року відкладено розгляд заяви ОСОБА_7 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до вирішення сільською радою питання про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Аналогічна заява позивача від 14 жовтня 2015 року залишена без реагування.

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради №26 від 31 серпня 2015 року ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,1 га кадастровий номер НОМЕР_1 із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої у с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області.

Рішенням 40-ої сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №140 від 30 жовтня 2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,10 га із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Хмельницький район, с. Лісові Гринівці та передано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер НОМЕР_1.

На підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 30 листопада 2015 року відповідач отримала свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Лісові Гринівці Хмельницького району кадастровий номер НОМЕР_1.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

При задоволенні позову суд виходив з того, що передача у власність ОСОБА_4 спірної земельної ділянки відбулася з порушенням встановленого ЗК України порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність. На час передачі земельна ділянка не була вільною, тому оскаржувані рішення не відповідають вимогам закону та порушують права ОСОБА_7

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За змістом ч.1, ч.3 п. «в» ст.116 ЗК України громадяни мають право на безоплатне одержання земельних ділянок у власність із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, а також у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Частинами 6-9 ст.118 ЗК України визначено процедуру одержання земельних ділянок у власність із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, яка передбачає подання заяви громадянином до органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування такого дозволу, погодження проекту землеустрою та його державна експертиза (в разі необхідності), реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність.

На підставі ст.186-1 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 7, 9, 10 ст.79-1 ЗК України (в редакції на час формування земельної ділянки) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Вимоги щодо розробки, погодження і затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначені ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Згідно з ч.1 і ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

ОСОБА_7, який виявив бажання одержати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення садівництва на території Лісовгринівецької сільської ради, що на той час знаходилась за межами с. Лісові Гринівці і перебувала в державній власності, у встановленому законом порядку звернувся з письмовою заявою до повноважного органу - Хмельницької районної державної адміністрації, який прийняв відповідне рішення.

За його зверненням був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проведено необхідні погодження, земельна ділянка була сформована і зареєстрована у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки передавався позивачем на затвердження повноважному органу - сесії Лісовогринівецької сільської ради.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 були дотримані усі необхідні вимоги щодо порядку набуття земельної ділянки у власність, а його заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безпідставно не були розглянуті на сесії Лісовогринівецької сільської ради.

Протягом року з часу здійснення державної реєстрації спірної земельної

ділянки з об'єктивних причин державна реєстрація цієї земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором скасована не була.

Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 станом на 31 серпня 2015 року на час прийняття рішення сесією сільської ради про надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і станом на 30 жовтня 2015 року на час прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу її у власність відповідачу була сформована, інформація про неї була внесена до Державного земельного кадастру, тобто вона не була вільною.

Тому, правильним є висновок суду щодо незаконності зазначених рішень сесії сільської ради №26 від 31 серпня 2015 року і №140 від 30 жовтня 2015 року, а відповідно і рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер НОМЕР_1.

В силу ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «г» ч. 3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У зв'язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо законності набуття ОСОБА_4 спірної земельної ділянки у власність та відсутності порушень прав позивача.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 травня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай