ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 610/1545/18

Провадження № 22-ц/818/92/18

19 грудня 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Міловська сільська рада, Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області, ПАТ «Агрофірма «Росія», Головне управління Держгеокадастру у Харківській області

розглянув в порядку спрощеного провадження у місті Харкові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 серпня 2018 року (суддя - Усенко С.І.)

по справі за позовом ОСОБА_1 до Міловської сільської ради, Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, ПАТ «Агрофірма «Росія», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про поновлення порушеного права на земельну частку (пай),-

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просив:

- відновити його порушене право на земельну частку (пай) в розмірі 6,24 умовних кадастрових гектарів як колишнього члегна КСП «Росія» на землях Міловської сільради Балаклійського району Харківської області,

- визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,24 умовних кадастрових гектарів, як колишнього члена КСП «Росія» на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області із земель колективної власності розпайованого КСП «Росія».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у березні 2017 року з газети «Вісті Балаклійщини» від 03.03.2017 року він дізнався про можливість отримати право на земельну частку (пай), оскільки він з 1992 по 1999 роки був членом колишнього КСП «Росія», та був включеним до списку -додатку до Державного акта на право колективної власності на землю, серії НОМЕР_1, виданого 25.11.1995 року КСП «Росія» Балаклійського району Харківської області під реєстраційним № 263. Розмір земельної частки (пай) становить 6,24 умовних кадастрових одиниць. Сертифікат на право власності на земельну частку(пай) ОСОБА_1 не отримував.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Представники відповідачів - виконкому Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, Балаклійської РДА, ПАТ «Агрофірма «Росія», Головного управління Держгеокадастру в Харківській області в судове засідання не з'явилися.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.08.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Відновлено порушене право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) в розмірі 6,24 умовних кадастрових гектарів, як колишнього члена КСП «Росія» на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,24 умовних кадастрових гектарів, як колишнього члена КСП «Росія» на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області із земель колективної власності розпайованого КСП «Росія».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Держгеокадастру у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що доводи апеляційної скарги є безпідставними. На момент розпаювання КСП «Росія» у листопаді 1995 року він був членом КСП «Росія». Про порушене право дізнався з оголошення ТОВ «Успіх Слобожанщини» в газеті «Вісті Балаклійщини» від 03.03.2017 року, тому ним не пропущено строк позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження його права на земельну частку (пай), як колишнього члена колективного сільськогосподасрького підприємства.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 30.05.1995 року, ОСОБА_1 з 30.08.1992 року по 07.09.1999 року працював та був членом колгоспу КСП «Росія» та 07.09.1999 року на підставі наказу № 36-К був звільнений, що підтверджується довідкою ПАТ АФ «Росія» №26 від 12.03.2018 року (а.с.9-10).

Згідно довідки №27 від 12.03.2018 року, виданої ПАТ АФ «Росія», яке є правонаступником КСП «Росія», КСП «Росія» рішенням загальних зборів засновників 25.02.1996 року було реорганізоване в ЗАТ «Росія». 13.02.2011 року ЗАТ «Росія» реформувалося шляхом перетворення у ПАТ АФ «Росія» (а.с.11).

Як вбачається з довідки № 29-20-0.23,09-509/101-17 відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 20.11.2017 року, Державний акт на право колективної власності на землю по КСП «Росія» серії НОМЕР_1 по Міловській сільській раді Балаклійського району Харківської області отримано 21.11.1995 року. У списках додатках вказаного державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_1 значиться за № 263.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, особи, які отримали сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду. Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, прийняте за їх заявою про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснив, що судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта,у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З матеріалів справи вбачається, що на момент одержання КСП «Росія» державного акта на право постійного користування землею - 21.11.1995 року, ОСОБА_1 був членом та працював в цьому сільськогосподарському підприємстві, тому відповідно у нього виникло право на пай.

Проте, з вимогами до суду позивач звернувся поза межами строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

На пред'явлення позову про захист приватної власності, у даному випадку права на земельну ділянку (пай), поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про власність» і ст. 71 ЦК УРСР (діючих на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. У статті 71 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року зазначено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Посилання ОСОБА_1 в позовній заяві на те, що про порушене право він дізнався у березні 2017 року з оголошення ТОВ «Успіх Слобожанщини» в газеті «Вісті Балаклійщини» від 03.03.2017 року не може бути прийнято судом.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в червні 2018 року, тоді як про порушене право він міг дізнатися ще в 1995 році - на момент розпаювання земель та майна колишнього КСП «Росія». При цьому позивач на протязі більше ніж двадцяти років не вчиняв ніяких дій, направлених на поновлення свого порушеного права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що причини, зазначені ОСОБА_1, як на підставу визнання поважності причин пропуску позовної давності, не можуть бути визнані судом поважними, що є підставою для відмови у позові.

За результатами розгляду апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру у Харківській області суд апеляційної інстанції згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України скасовує судове рішення і ухвалює нове рішення з підстав, передбачених пункту 3 частини 1, 2 статті 376 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 серпня 2018 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Міловської сільської ради, Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, ПАТ «Агрофірма «Росія», Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про поновлення порушеного права на земельну частку (пай) - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ( ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2114,60 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко