У Х В А Л А

Іменем України

07 травня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву адвоката позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повторне забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буренко Олена Миколаївна про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ :

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буренко О.М. про визнання заповіту недійсним. Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

14 грудня 2017 року судом було постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 39-40).

10 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про виправлення описки в ухвалі суду від 14 грудня 2017 року, а саме, адвокатом позивача в заяві про забезпечення позову було допущено описку та помилково зазначено адресу квартири, на яку просить накласти арешт - «АДРЕСА_1», замість вірного - «АДРЕСА_2» (а.с. 43-44).

22 січня 2018 року судом було постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача ОСОБА_1, внесено виправлення до резолютивної частини ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року про забезпечення позову (а.с. 49-50).

03 травня 2018 року від адвоката позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 надійшла до канцелярії суду письмова заява про повторне забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 до розгляду справи по суті. Вказати в ухвалі про забезпечення позову індивідуальний податковий номер ОСОБА_3 - НОМЕР_1.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданої заяви про повторне забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, з урахуванням ухвали суду від 22 січня 2018 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буренко О.М. про визнання заповіту недійсним, а саме, було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_4.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи з вищевикладеного, оглянувши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заявлена вимога щодо повторного забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки, дане питання вже було вирішено Деснянським районним судом м. Києва ухвалами від 14 грудня 2017 року та 22 січня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149 - 151, 153, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повторне забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буренко Олена Миколаївна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Доповнити резолютивну частину ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та резолютивну частину ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, а саме, зазначити індивідуальний податковий номер ОСОБА_3 - НОМЕР_1, яка відповідно до заповіту від 20.09.2017 року є власником квартири.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: