Справа № 758/8844/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

28 березня 2018 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні районного суду перебуває цивільна справа за позовом, в якому позивач, інтереси якої представлені ОСОБА_2, звернувся до Подільського районного суду м.Києва суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 57 070,0 грн. та моральну шкоду в розмірі 16 000,0 грн., заподіяні внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 в Подільському районі м.Києва, що на праві власності належить позивачеві.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 13.07.2017 р. (суддя Декаленко В.С.).

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Подільського районного суду м.Києва Ларіоновій Н.М.

23.03.2018 р. представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій сторона позивача просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка на праві власності належить відповідачу. Заява мотивна тим, що у відповідача існує реальна можливість у будь-який час реалізувати майно, що в подальшому може призвести до невиконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суддяприходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч.3, 153 ч.1ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно ст.150 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач в позовних вимогах ставить питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 76 870,0 грн., однак просить накласти арешт на нерухоме майно - саме квартиру в Подільському районі м.Києва, що є не співмірним до заявлених позивачем вимог.

Також, викладені в заяві підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вчинення відповідачем дій з продажу вищевказаної квартири третім особам є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, представником позивача не надано суду документа, що квартиру, на яку сторона позивача просить накласти арешт, є власністю саме відповідача у справі.

Таким чином, враховуючи, що заявлена позивачем сума є спірною та відповідність її розрахунку чинному законодавству підлягає перевірці, а такожне доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, то суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відмова стороні позивача в задоволенні вказаної заяви не позбавляє їх права, при необхідності, подати нову заяву про забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова