Справа № 610/1202/18
Провадження № 2/610/1317/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Косолапової Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/1202/18 (пр. № 2/610/1317/2018) за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.03.2011 року у сумі 112425,54 грн. та витрат зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до договору № б/н від 10.03.2011 року відповідач отримав кредит у сумі 15906,23 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по кредитному договору, станом на 12.04.2018 року виникла заборгованість у сумі 112425,54 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У заяві про перегляд заочного рішення зазначив, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання ним Памятки Клієнта, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів, щоб у сукупності із Заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Долучені позивачем до матеріалів справи Витяг з Тарифів, Умови та Правила надання банківських послуг не містять його підпису та дати ознайомлення з ними. Із наданої позивачем анкети-заяви не вбачається, який строк кредитного ліміту встановлений позичальнику, не вбачається розмір відсотків за кредитом, а також тип картки та дата встановлення кредитної лінії. Розрахунок заборгованості від 31.10.2015 року починається з 09.01.2014 року хоча Договір між сторонами було укладено 10.03.2011 року. Такий розрахунок не відображає здійснені платежі в період з березня 2011 року по січень 2014 року. Також зазначив, що розмір пені є завищеним. Зазначив також, що було пропущено строк позовної давності по пені. Окрім цього, вказав, що він є інвалідом дитинства 2 групи, тому має пільги щодо сплати судового збору.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 10.03.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 шляхом приєднання (ч. 1 ст. 634 ЦК України) було укладено договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у розмірі 15906,23 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, в порядку та на умовах, визначених Договором заявою, Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку.

Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становить між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7-23).

Тобто, анкетою-заявою на отримання кредиту підтверджено, що відповідач ознайомлений з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, тарифами банку та проінформований про переваги та недоліки вказаної кредитної схеми, а також відповідач вчинив дії на виконання їх умов, отримавши від банку суму кредиту, яку повинен повернути банку на умовах, визначених у кредитному договорі.

Отже, між сторонами кредитного договору були письмово згоджені всі його суттєві умови.

За змістом ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг); у разі невиконання зобов'язань за договором - на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій).

Згідно умов Договору він діє протягом 12 місяців з дня його підписання та автоматично пролонгується на такий самий строк, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення його дії (п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг).

Статтею 89 ЦПК України встановлено виключне право оцінки доказів судом, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що надані позивачем документи на підтвердження своїх позовних вимог кореспондуються між собою, є належними, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування,допустимими та достатніми доказами на підтвердження існування між сторонами договірних відносин та наявності заборгованості.

Крім того, розрахунок заборгованості, який відповідач вважає недостовірним, не спростований, контррозрахунок не наданий та судово-економічні експертизи щодо наданого розрахунку не призначалися.

Як убачається із наданого позивачем розрахунку, відповідач порушив умови договору, і станом на 12.04.2018 року загальна сума заборгованості відповідача становить 112425,54 грн., з них:

16505,22 грн. тіло кредиту;

7129,21 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом;

82961,32 грн. нараховано пені;

500,00 грн. штраф (фіксована частина);

5329,79 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 5, 6).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання боржником грошових зобов'язань за кредитним договором суперечить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення, суд приходить висновку, що вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення зі ОСОБА_1 штрафу, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 5329,79 грн. - штраф (процентна складова), що зазначені у розрахунку як складові заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов'язань» від 22 листопада 1996 року прийшов до висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобовязань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Отже, установивши, що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов'язання та враховуючи бездіяльність банку, що сприяла її збільшенню, а також, що внаслідок стягнення кредитної заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно більший за розмір заборгованості за кредитним договором, будуть порушені права відповідача, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшити розмір пені з 82961,32 грн. до 7953,12 грн., оскільки відповідач отримав кредит у розмірі 15906,23 грн, яку стягнути з відповідача на користь банку.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, що завдає збитків позивачу, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 31587,55 грн ., яка складається з:

16505,22 грн. тіло кредиту;

7129,21 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом;

7953,12 грн. нараховано пені.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1762,00 грн. судового збору (а.с. 1). Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, а тому згідно з ч. 1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 612, 616, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2011 року у сумі 31587,55 грн. (тридцять одну тисячу пятсот вісімдесят сім гривень пятдесят п'ять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: 64250, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1, паспорт серії СТ №396162, виданий Балаклійським РС ГУДМС України в Харківській області 06.05.2014 року.

Суддя В.М. Тімонова