Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1246/18 Головуючий у 1-й інст. Міхненко С.Д.
Категорія 46 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №283/1246/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року,ухвалене під головуванням судді Міхненка С.Д. в м.Малин,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначив, що з 2002 року він є власником будинку, в якому проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 Його двоюрідна сестра ОСОБА_3 прописана у будинку з 1990 року, з дозволу попередніх власників, але ніколи в ньому не проживала. Реєстрація відповідачки в будинку порушує його право власності.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що є власником будинку і має право вимагати будь-яких порушень свого права згідно ст.391 ЦК України.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 23 листопада 2002 року є власником жилого будинку АДРЕСА_1. В будинку після смерті первинних власників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишився зареєстрованим їх син ОСОБА_7, який за своїм правовим статусом був членом сім'ї власників. 09.04.1990 року в будинку зареєстрована його дочка і онука власників ОСОБА_3 Відповідачка іншого житла на праві власності або на праві користування не має. Наведене підтверджується записами в будинковій книзі. Отже, відповідачка є членом сім'ї попередніх власників.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своєю власністю (ст.391 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_3 дійсно не проживає в будинку і не користується ним з 2015 року, оскільки між нею та матір'ю позивача ОСОБА_4, яка проживає в будинку, виникли неприязні стосунку з приводу користування будинком. Сторони надали пояснення щодо цих обставин в суді апеляційної інстанції. Наявність неприязних стосунків є поважною причиною відсутності відповідачки в спірному будинку, тому вимога про визнання її такою, що втратила право користування житлом, є необґрунтованою.

Положення ст.406 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються, проте посилання на них суду першої інстанції не впливає на правильність вирішення спору. Підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: