Справа № 357/1506/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом 13.02.2018 року мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2005 року, від спільного життя дітей не мають. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, вже тривалий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини, тому просила шлюб розірвати, оскільки це відповідає її інтересам.

Ухвалою від 01.03.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

16.03.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій просив надати строк для примирення подружжя, мотивуючи тим, що заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки вони з позивачем прожили близько 13 років разом в дружніх стосунках, в повній злагоді та благополуччі. Дійсно між ними виникали непорозуміння, але вони не можуть бути підставою для розлучення. Тому вважає, що шлюб можливо зберегти, а в період строку для примирення він спробує переконати позивача в тому, що є надія на збереження їх шлюбу.

Ухвалою суду від 20.04.2018 року сторонам було надано строк для примирення до 19.10.2018 року.

На підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та зазначила, що строк для примирення позитивного результату не дав і вона має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу. Відповідач на підготовче засідання, після закінчення строку для примирення, не зявився, причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 19.10.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач 19.10.2018 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, залишити прізвище «Кравченко» та залишити за нею судовий збір.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.06.2005 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 487, від шлюбу дітей не мають, протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с.1), однак заявила клопотання про залишення даних витрат за нею.

Керуючись ст.ст. 110 - 114 СК України, ст.ст. 12, 76 81,141, 223, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.06.2005 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 487, розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «Кравченко».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення складено 16.11.2018 року.

СуддяОСОБА_3