Справа № 487/5319/18
Провадження № 2/487/2248/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Ільченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 квартири №2, розташованої за адресою м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський район), будинок 18, після смерті ОСОБА_3, померлої 27.02.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 27.02.2012 року померла ОСОБА_3, яка при житті заповіла їй усе належне майно, зокрема ? частки квартири №2 розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський р-н), будинок 18. При її зверненні в установленому законом порядку з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом ОСОБА_4 було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що у наданих нею правовстановлюючих документах вказаний «Корабельний район» замість «Заводський», що унеможливлює встановлення місцезнаходження спадкового майна. Вказані обставини стали підставою для її звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5 судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради до судового засідання не зявились. Про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31 січня 2002 року, ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого, усе належне їй на праві власності майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_1 повністю. Вказаний факт підтверджується дублікатом заповіту що має силу оригіналу від 07.09.2012 року, зареєстрованого у реєстрі №650, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_6

27 лютого 2012 року померла ОСОБА_3, про Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №890. (Свідоцтво про смерть серії І-ФП №157496).

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті спадкодавця, представник позивача ОСОБА_7 звернулась у встановлений законом строк до Третьої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори м. Миколаєва із заявою про прийняття спадщини за заповітом. У відповідь на вказану заяву, державним нотаріусом ОСОБА_4 було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що із наданих спадкоємцем правовстановлюючих документів вбачається, що спірна квартира знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Андреєва (Корабельний район), 18, кВ. 2, в звязку з чим неможливо встановити місце знаходження спадкового майна. (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2018 року, №56/02-24).

Спірна квартира належала за життя ОСОБА_8, який помер 05.12.2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру. Дану спадщину прийняло двоє спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_9

За такого, частка спірної квартири була успадкована ОСОБА_3 за законом від ОСОБА_8, відповідно до Свідоцтва від 06 лютого 2008 року, серії ВКВ №946460.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ММБТІ від 10.05.2012 року, №34074460, ОСОБА_3 є власником ? квартири розташованої у м. Миколаєві, вул. Андреєва, (Корабельний район)АДРЕСА_1. У нижній частині даного витягу наявна приписка директора КП ММБТІ «Закреслене не читати. Дописаному від руки вірити. Читати «Заводський». Вказаний запис посвідчено підписом директора та печаткою КП ММБТІ ОСОБА_10

Окрім того, другий спадкоємець ОСОБА_9 отримала свідоцтво про спадщину за заповітом, в якому зазначено місцезнаходження ? частки спірної квартири: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Андреєва-Палагнюка (Заводський район)АДРЕСА_1. (Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.08.2017 року, серії 602985).

Тобто після смерті ОСОБА_8 один спадкоємець отримав свідоцтво на право спадщину у вигляді ? частки квартиру на вірну адресу, а другий спадкоємець ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину ? частки тієї ж квартири з невірно зазначеною адресою. Однак очевидно, що в двох свідоцтвах мова йде про одну й ту саму квартиру. Іншої вулиці Андреєва у м. Миколаєва, окрім вулиці Андреєва-Палагнюка у Заводському районі м. Миколаєва немає.

На звернення представника позивача з заявою про виправлення помилки в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, своїм листом-відповіддю від 23.01.2018 року, №130, ММБТІ відмовило у внесенні таких відомостей через технічну неможливість вчинення таких дій.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.1223 ч.1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування свідоцтво про право на спадщину на підставі статей1296,1297 ЦК України,ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» видається нотаріусом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що реалізація спадкових прав позивача можлива лише у судовому порядку.

Отже на підставі викладених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлого 27.02.2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: м. Миколаїв, пр.-к Корпусний, 18 РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв вул. Адміральська, 20, .

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК