ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2099/18 Справа № 175/2829/17 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", третя особа - професійно-технічне училище №2 м.Дніпропетровська, про скасування протоколу про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго") про скасування протоколу про порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, мотивуючи тим, що перебуває у трудових відносинах з професійно-технічним училищем №2 м.Дніпропетровська (далі - ПТУ №2 м.Дніпропетровська) та у зв'язку з тим, що вона інвалід та не має фізичної можливості кожного дня їздити на роботу до м.Дніпро, їй було надано тимчасове житло.

Вказувала, що вона не є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає у ній тимчасово разом із своєю донькою.

Зазначала, що 16 червня 2017 року в ході проведення перевірки за адресою її проживання були виявлені порушення ст.ст.26,27 Закону України "Про енергетику" та п. 48 Правил користування електричною енергією, а саме самовільне приєднання подвійної розетки поза приладом обліку, за результатами перевірки складено акт та прийняте рішення, оформлене протоколом №49/17 від 06 липня 2017 року про нарахування вартості недорахованої електричної енергії у розмірі 84.147 грн.86 коп.

Посилаючись на те, що вона не є власником житла та жодних порушень у користуванні електричною енергією не допускала, а тому просила суд ухвалити рішення, яким скасувати протокол №49/17 від 06 липня 2017 року про нарахування вартості недорахованої електроенергії за період з 16 червня 2014 року по 16 червня 2017 року на суму 84.147 грн.86 коп., складений відносно неї; зобов'язати ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" скасувати акт №131100 від 16 червня 2017 року про порушення встановлені в квартирі АДРЕСА_2, що на праві власності належить ПТУ №2 м.Дніпропетровська, складений відносно неї ОСОБА_1

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона не є власником квартири, а тому оскаржувані документи складені відносно неї помилково.

23 жовтня 2018 року та 30 жовтня 2018 року відповідачем по справі було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вони, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначали, що вона є споживачем, який уклав відповідний договір, крім того у ст.16 ЦК України відсутній обраний позивачем спосіб захисту прав.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПТУ №2 м.Дніпропетровська, що розташоване по АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що вона є інвалідом 3 групи та не має фізичної можливості кожного дня їздити на роботу з Дніпропетровської області, в 2014 році їй з малолітньою донькою, як інваліду, роботодавцем - ПТУ №2, було надано тимчасове житло, а саме квартиру №6, розташовану в будинку АДРЕСА_1 у тимчасове користування без визначення терміну.

Відповідно довідки житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі ПТУ №2, тобто у квартирі позивач мешкає тимчасово, без визначення терміну мешкання та не є власником житла.

16 червня 2017 року в ході проведення перевірки в квартирі АДРЕСА_3 було виявлено порушення ст.ст.26,27 Закону України «Про електроенергетику» та п.48 Правил користування електричною енергією (надалі ПКЕЕ) - самовільне приєднання подвійної розетки поза приладом обліку.

За результатами перевірки, у відповідності до п.6.41 ПКЕЕ, 16 червня 2017 року складено акт про порушення за №131100 та зафіксовано факт безоблікового споживання електричної енергії.

На підставі зазначеного акту перевірки, комісією з розгляду актів порушень споживачем ПКЕЕ прийнято рішення, оформлене протоколом №49/17 від 06 липня 17 року, про нарахування вартості недорахованої електроенергії за період з 16 червня 2014 року по 16 червня 2017 року за 1096 днів на суму 84.147 грн.86 коп.

Позивач ОСОБА_1 фактично проживає в АДРЕСА_1 разом з дочкою.

06 червня 2014 року між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» і ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області та відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Договір укладено за ініціативи адміністрації училища, що підтверджується довідкою від 13 травня 2017 року №97.

Таким чином, позивач є споживачем електричної енергії, яка використовує електроенергію для особистих побутових потреб.

Згідно з умовами договору ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" взяло на себе зобов'язання надійно постачати ОСОБА_1 електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 4,5 кВт електроустановок позивача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а позивач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни передбачені договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для його задоволення відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами ОСОБА_1 та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" укладений письмовий договір про надання послуг з електропостачання, послуги з електропостачання до квартири, в якій проживає позивач, надаються та вона їх приймає.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до абз.2 п.37 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» має право перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладом обліку.

Нормою ч.4 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов'язаних з обслуговуванням об'єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; насильницькі дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об'єктів електроенергетики виконувати свої службові обов'язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов'язків перед енергопостачальниками.

Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за порушення правил користування електричною енергією та пошкодження приладу обліку.

Порядок складання актів про порушення споживачем правил користування електричною енергією передбачений п.53 Правил.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил.

Колегія суддів наголошує на тому, що позивач користувалася послугами на підставі укладеного між нею та відповідачем договору, а отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що протокол та акт підлягають скасуванню у зв'язку з тим, що вона не є власницею квартири та вона перебуває на балансі третьої особи до уваги не приймаються.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині статті 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскарження як дій лише щодо факту складення акта, так і самого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Визнання вимоги про оплату збитків незаконною не передбачено як спосіб захисту порушеного права, оскільки сама вимога носить рекомендаційний характер і сторони у разі необхідності можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору.

Складений, відповідно до вимог, вказаних вище, ПКЕЕН, відповідачем протокол також є лише фіксацією заподіяних внаслідок необлікованого використання електроенергії збитків, у разі виникнення спору він буде наданий як доказ, який повинен оцінюватись судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а його оскарження не передбачено чинним законодавством або договором, як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2011 року №6-25цс11.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно неприйняття судом першої інстанції схем підключення будинку до постачання електроенергії на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.