Справа № 473/3565/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" листопада 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Сиверин Л.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/3565/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

21.09.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що він є власником зазначеного будинку на підставі договору дарування від 14.11.2007 року. У вказаному будинку значиться зареєстрованим також відповідач ОСОБА_3, який є його знайомим і який з 24 вересня 2010 року з дати реєстрації в цьому будинку з власної ініціативи не проживає, участі в утриманні будинку не приймає. За усною домовленістю між сторонами відповідач мав знятися з реєстрації через декілька тижнів, але ОСОБА_3 виїхав з селища де був зареєстрований та більше не зявлявся і місце його фактичного проживання позивачу не відоме.

Оскільки в будинку є зареєстрованим відповідач, який в добровільному порядку не бажає зніматися з реєстрації, що позбавляє позивача права розпорядитись своїм майном, та порушує права останнього, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.10.2018 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження на 24.10.2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, його представника ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зазначила, що місце перебування відповідача не відоме, звязку із ним немає. Вказує, що перешкод в користуванні житлом власник йому не чинив, тому враховуючи обставини і строк не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації він втратив права користування житловим приміщенням, тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, судом викликалися через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, оскільки вимоги п.12 ст. 128 ЦПК України були виконані.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 належить будинок № 31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 від 14.11.2007 року за реєстраційним номером №999, право власності зареєстроване в КП «Вознесенське МБТІ» за реєстраційним номером 20565729 від 14.10.2008 року ( а.с. 4).

ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, одноосібним власником будинку №31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області є ОСОБА_2 ( а.с.5).

ОСОБА_7 будинкової книги на будинок №31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області зареєстрованим окрім позивача з 24.09.2010 року значиться відповідач ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Також з матеріалів справи вбачається, що в будинку № 31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області зареєстрований відповідач ОСОБА_3М,. проте з моменту реєстрації останній у вказаному будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження домоволодіння підписане депутатом ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.8).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили той факт, що відповідач взагалі не жив в будинку позивача, він був його знайомим і мешканцем с. Олександрівка Вознесенського району, конфліктів не було позивач не заперечував проти його проживання за місцем реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Отже, наслідком зазначених обставин є створення позивачу перешкод у користуванні належним йому будинком.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

ОСОБА_7 зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача ОСОБА_3 в будинку №31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, понад встановлені ст. 405 ЦК України строки.

Оскільки судом було встановлено, що в будинку проживає позивач, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням викладеного.

Вимог з приводу відшкодування судових витрат позивач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком № 31 по вул. Бібікова в смт. Олександрівка, Вознесенського району Миколаївської області .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складення повного тексту.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: Миколаївська область, в смт. Олександрівка, Вознесенського району вул. Бібікова № 31 , РНОКПП- НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: Миколаївська область, в смт. Олександрівка, Вознесенського району вул. Бібікова № 31, РНОКПП- НОМЕР_2.

Суддя Висоцька Г.А.