ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2627/18
Провадження № 2/362/1691/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 жовтня 2018 року року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - С.В. Корнієнка, за участю секретаря судового засідання І.А.Лагути,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Васильківського міськорайонного суду Київської області від 06.02.2015 року, на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/2 частки від всіх видів його доходу, на 1/3 частки щомісяця від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Свій позов позивач обґрунтував тим, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області з нього було стягнено на користь відповідачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/2 частки від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він являється інвалідом 2 групи та отримує пенсію по інвалідності, після хірургічного втручання повязаного з захворюванням зору, має проблеми із працевлаштуванням та перебуває на обліку в Києво-Святошинському районному державному центру зайнятості як безробітній, мати позивача також являється інвалідом 2 групи. Враховуючи тяжкі життєві обставини, матеріальний та сімейний стан, погіршення здоровя, стягнення аліментів з єдиного джерела доходу пенсії по інвалідності, є для останнього непосильними, а тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, від представника позивача до суду надійшла письмова заява про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують, просять його задовольнити.

Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст.12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Судом достовірно встановлено, що Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2015 року з ОСОБА_1 було стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі 1/2 частки від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8-9).

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.10.2016 року ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи (а.с. 10). Згідно Довідки від 15 березня 2018 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Києво-Святошинському ОУ ПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи (а.с. 11, 12, 13).

06.03.2018 року ОСОБА_1 був направлений на стаціонарне лікування в лор відділення (а.с. 14).

У відповідності до Довідки №653 від 06.03.2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітній в Києво-Святошинському РЦЗ з 04 січня 2018 року (а.с. 15).

ОСОБА_1 було направлено на реабілітацію як інваліда ІІ групи, згідно Індивідуальної програми реабілітації інваліда №1065 від 28 жовтня 2014 року (а.с. 16).

Згідно Довідки №386 від 07.03.2018 року виданої Тарасівською сільською радою, ОСОБА_5 (батько позивача) проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (ОСОБА_6), 7-а, разом з ним проживають та зареєстровані: дружина ОСОБА_7 (інвалід ІІ групи), син ОСОБА_8 (інвалід ІІ групи), та син ОСОБА_1 (інвалід ІІ групи), які знаходяться на його утриманні (а.с. 17).

Згідно Довідки про доходи №0749 7475 8958 7714, виданої ОСОБА_1 в тому, що він перебуває на обліку в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року складає 14 424, 00 грн. (а.с. 33).

Відповідно до Довідки про доходи №340 від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 працює в відділі освіти Києво-Святошинської РДА, сума нарахованої заробітної плати за період з травня 2018 року по вересень 2018 року (а.с. 36).

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що з моменту стягнення аліментів змінився матеріальний стан позивача та його стан здоровя, внаслідок чого є підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 263, 264, 265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І ШИ В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зменшити розмірі аліментів, що стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2015 року з 1/2 до 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя Корнієнко С.В.