РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/12319/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/320/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Харечко С.П.

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання : Тхоревський С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_2 згідно довіреності про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", треті особи без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним кредитного договору від 11 вересня 2008 року та додаткової угоди №1 до кредитного договору від 30 жовтня 2008 року з додатком №1 в редакції від 30 жовтня 2008 року, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним кредитного договору №Ф1-08/63858-110 від 11 вересня 2008 року та додаткової угоди №1 до кредитного договору від 30 жовтня 2008 року з додатком №1 в редакції від 30 жовтня 2008 року.

10 вересня 2018 року, ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони державному/приватному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області вчиняти дії, передбачені ЗУ "Про виконавче провадження" щодо боржників, за невиконання ними виконавчого листа №2-871/11, виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" 164 000 доларів США заборгованості по кредиту, 132 869,25 доларів США заборгованості по відсоткам, нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 1 500 000, а всього загальна сума стягнення становить 3 871 437,17 грн.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову вказує на те, що їм надійшов виклик державного виконавця, яким їх зобов'язано надати підтверджуючі документи про сплату боргу, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документу, різні відомості про доходи, місце роботи, кошти на рахунках банків та інше, а також роз'яснено, що за невиконання та порушення зазначених вимог, винні особи несуть відповідальність відповідно до Закону.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, - ОСОБА_2 згідно довіреності про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним кредитного договору №Ф1-08/63858-110 від 11 вересня 2008 року та додаткової угоди №1 до кредитного договору від 30 жовтня 2008 року з додатком №1 в редакції від 30 жовтня 2008 року відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, що діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій вважають її незаконною.

Зазначає про те, що відмова суду у забороні державному виконавцю накладати на них штрафи і притягувати до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа №2-871/1. означає, що накладені штрафи стануть безповоротними в разі прийняття судом по даній цивільній справі рішення на користь позивача, тоді як задоволення позову про даній справі дає можливість переглянути рішення Рівненського міського суду по справі №2-871/11 та скасувати його, що є підставою для закриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-871/11 у відповідності до п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження".

Вважає, що відмова суду у забезпеченні даного позову повністю ігнорує їх права та охоронювані законом інтереси та не забезпечує збалансованості інтересів обох сторін.

З цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12.09.2018 та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Учасники справи завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилась та причин неявки не повідомили, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2018 року, ОСОБА_2 від свого імені та від імені ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони державному/приватному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області вчиняти дії, передбачені ЗУ "Про виконавче провадження" щодо боржників, за невиконання ними виконавчого листа №2-871/11. виданого Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" 164 000 доларів США заборгованості по кредиту, 132 869,25 доларів США заборгованості по відсоткам, нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 1 500 000, а всього загальна сума стягнення становить 3 871 437,17 грн. В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову вказує на те, що на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_3 надійшли виклики державного виконавця, яким їх зобов'язано надати підтверджуючі документи про сплату боргу, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документу, різні відомості про доходи, місце роботи. Кошти на рахунках банків та інше. А також роз'яснено, що за невиконання зазначених вимог виконавця, порушення вимог закону, винні особи несуть відповідальність відповідно до Закону.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції було зроблено висновки, що в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами. Подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а також те, що рішення суду по справі №2-871/11 набрало законної сили.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження обставин справи, наданих доказів та відповідає вимогам процесуального права, з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Як вбачається з вимог ОСОБА_2 він просить забезпечити позов, шляхом заборони державному/приватному виконавцю вчиняти дії, на виконання виконавчого листа №2-871/11, тобто фактично судового рішення.

Відповідно до п. 2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, зазначено про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків