Справа № 296/6663/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участі секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за не виконання грошового зобовязання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 154 727,61 грн. за невиконання ним грошового зобовязання, встановленого рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.09.2014 року по справі №296/4309/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 76 930, 07 грн. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Рішення суду набрало законної сили, однак до теперішнього часу відповідач рішення суду не виконав.

Ухвалою суду від 11.09.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як було встановлено судом, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.09.2014 року по справі №296/4309/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 76 930, 07 грн. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Дане рішення набрало законної сили, сума боргу вказаного у рішенні ОСОБА_2 не оскаржувалася.

Дане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

До теперішнього часу рішення суду від 23 вересня 2014 року по справі №296/4309/14-ц не виконано.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання відповідного рішення суду щодо стягнення коштів у розмірі 77 173,67 грн., призвело до прострочення виконання грошового зобовязання, наслідки чого визначені ч.2 ст. 625 ЦК України.

Згідно розрахунку наданого позивачем, перевіреного судом, інфляційне збільшення суми боргу складає 148 168,90 грн., 3% річних 6 558,70 грн.

Заперечення представника відповідача щодо відсутності вини відповідача у невиконанні рішення суду не є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог та не спростовують висновків суду, що викладені вище.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1547,28 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 154 727,61 грн. за невиконання грошового зобов"язання встановленого рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6 240,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1547,28 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч