Номер провадження: 22-ц/785/7001/18
Головуючий у першій інстанції Коблова О. Д.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кононенко Н.А., Гірняк Л.А..

За участю секретаря судового засідання: Ткачук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Споживче товариство «Будова-оптима» про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року, ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та з заявою про забезпечення поданого позову.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Споживче товариство «Будова-оптима», про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя - задоволено.

Накладено арешт та заборонено його відчуження у будь-який спосіб майна, що належить на праві власності ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, а саме:

- земельна ділянка, площею 0,12 Га, кадастровий номер НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка. площею 0,25 Га, кадастровий номер НОМЕР_5, за адресою: АДРЕСА_1;

- домоволодіння, загальною площею 64,7 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2;

- автомобіль «TOYOTA AVALON», реєстраційний номер НОМЕР_2;

- автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_3;

- 39/100 частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3

Заборонено вчиняти будь-які дії пов'язані з виконанням основних зобов'язань за п. 1.2 Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/18 від 03 лютого 2017 року.

Заборонено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії: НОМЕР_6, виданий 5114 26.12.2016 р., УНЗР: НОМЕР_7, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 та Споживчому товариству «Будова-оптима», укладати письмово чи усно, або нотаріально, будь-які додаткові угоди до Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/18 від 03.02.2017 року направлені на передачу пайового внеску, прав та обов'язків за вказаним договором юридичним особам та третім особам.

Заборонено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії: НОМЕР_6, виданий 5114 26.12.2016 р., УНЗР: НОМЕР_7, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 та Споживчому товариству «Будова-оптима», укладати письмово чи усно, або нотаріально, будь-які додаткові угоди до Договору асоційованого членства в споживчому товаристві № 1/18 від 03.02.2017 року направлені на передачу предмета договору (квартиру), пайового внеску, прав та обов'язків у заставу або в іпотеку банкам або фізичним та юридичним особам.

Зустрічне забезпечення не застосовувалося.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року про забезпечення позову та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на її необґрунтованість, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду, зазначеним вимогам відповідає в повній мірі, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Враховуючи зазначені норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що невжиття таких заходів може призвести до того, що у разі якщо відповідачка ОСОБА_2 розпорядиться спірним майном, яке являється предметом розгляду по справі, що може значним чином утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог.

Також слід звернути увагу, що накладення арешту на майно відповідачки не зупиняє та не обмежує її у праві володіння та користування цим майном.

Доводи апеляційної скарги про те, що при накладенні арешту на земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_4, за адресою: АДРЕСА_1; земельна ділянка. площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_5, за адресою: АДРЕСА_2; домоволодіння, загальною площею 64,7 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_3, суд першої інстанції не з'ясував підстав віднесення зазначених земельних ділянок, домоволодіння та автомобіля до спільного майна подружжя, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці питання підлягають з'ясуванню судом безпосередньо при розгляді справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги фактично являються запереченнями на позовну заяву, тому є неспроможними при перегляді оскаржуваної ухвали.

Тому, зроблені судом висновки повністю відповідають матеріалам та обставинам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року - залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Споживче товариство «Будова-оптима» про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна подружжя - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.11.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Н.А. Кононенко

Л.А. Гірняк