Справа № 569/8751/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Кирийчук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд-
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач ОСОБА_2 при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Заявою відповідача ОСОБА_2 підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов»язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_2 можливість розпоряджатися отриманими ним кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Згідно поданого до суду клопотання, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду Рівненської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.відзив не подав, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослiдивши письмовi докази по справi, приходить до наступного висновку:
Як було встановлено в судовому засіданні, 16.04.2010 року відповідач ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв»язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку б/н від 16.04.2010 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, ОСОБА_1 видає Клієнту картку, її вид визначається в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, вказана в Заяві. Зі змісту анкети-заяви, поданої відповідачем про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачу було видано картку 16.04.2010 року. Отже відповідач, подавши відповідну заяву, підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають укладений між ним та позивачем договір про надання банківських послуг.
З дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.04.2010 року вбачається, що після укладення договору відповідач ОСОБА_4 користувався кредитними коштами, отриманими ним за договором. Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Згідно з пунктом 1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.
На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.
Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороду Банку.
Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, а саме у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 5782 грн. 97 коп., заборгованості за процентами, яка становить 1934 грн. 76 коп.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.
Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.
У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальником є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.
Про це зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача штрафів за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що визначено пунктом 2.1.1.7.6 Умов, суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення з відповідача штрафних санкцій.
Водночас визначений у розрахунку загальний розмір штрафів в сумі 2262,33 грн., зважаючи на встановлений в ході судового розгляду розмір заборгованості за кредитним договором, який становить загалом 7717,73 грн. ( 5782,97 грн. + 1934,76 грн. ), суд вважає необґрунтованим і беручи до уваги визначені правила нарахування штрафу приходить до висновку про необхідність стягнення його у розмірі 885,89 грн. (500 грн. 00 коп. + (7717,73 грн. х 5%).
Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів та штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 16.04.2010 року, становить 8603,62 грн. ( 5782,97 грн. + 1934,76 грн. + 885,89 грн.).
Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.04.2010 року в розмірі 8603,62 грн.
В задоволенні інших позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 404,16 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_7