Справа № 454/879/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тудорковицької сільської ради, Сокальського району про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду зі даним позовом, вказавши, що 23.02.1996 року померла її тітка ОСОБА_2. Позивач є спадкоємцем майна за заповітом, та прийняла спадкове майно, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину, зареєстрованим за №2716, 2718. Однак до складу спадкового майна входять також майнові паї з пайового фонду майна КСГП ПАФ «Войславичі», проте на даний момент позивач немає можливості прийняти спадщину, тому що Сертифікат вважається недійсним. Таким чином позивач змушена звернутися до суду із позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак надав суду надійшла заява в.о. сільського голови про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позову.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. В суд надійшла заява завідуючого Сокальської державної нотаріальної контори про розгляд справи у їхній відсутності, вирішення даної справи покладає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем у справі, якщо його дії не суперечать інтересам інших осіб.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ №073692 встановлено, що ОСОБА_2 померла 23.02.1996 року.

Із копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЛВ №000063 та №000064 виданих Тудорковицькою сільською радою встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Войславичі», затвердженого зборами співвласників, вартість майна пайового фонду підприємства визначена в розмірі 0,10 відсотків та 0,08 відсотків.

Із копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №2486553 від 01.12.2005р. встановлено, що у Тудорковицькій сільській раді був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_4

З оглянутих копій свідоцтва про право на спадщину встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом після смерті ОСОБА_2.

З довідки №288 від 22.03.2018р. виданої виконавчим комітетом Тудорковицької сільської ради встановлено, що ОСОБА_3, який помер в січні 1969 року, був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом із ним проживала його дружина ОСОБА_2

Проте із довідки №536 від 11.06.2008р. виданої виконкомом Тудорковицької сільської ради про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала із тіткою ОСОБА_2 без реєстрації, у виконкомі сільської ради посвідчувався заповіт від імені останньої на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Так, частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Згідно із ч. 2 ст. 318 та ч. 3 ст. 319 ЦК України, всі суб'єкти права власності є рівними перед законом, а усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на виділ в натурі його частки із спільного майна за згодою інших співвласників (ч. 1 ст. 367 ЦК України).

Як вбачається із змісту Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Наказів міністерства аграрної політики України №62 та №63 від 14.03.2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» та відповідно «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за зобовязаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2001 року №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 3.12.1999 року повноваження щодо вирішення питань виділення зі складу пайового фонду та передачі майна в натурі окремим власникам майнових паїв належить виключно зборам співвласників майнових паїв конкретного товариства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за життя одержали свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, однак після їхньої смерті ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, 356, 358, 1218, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 02.05.1961р.н., ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її тітки ОСОБА_2 а саме: на майнові паї з пайового фонду майна КСГП ПАФ «Войславичі» (право на які мали ОСОБА_5 і ОСОБА_2) згідно майнових сертифікатів серії ЛВ ХУІ №000063 та №000064 виданих Тудорковицькою сільською радою 21.06.2008р.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина