УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Справа № 569/8909/18

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Гордійчук І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, а саме земельну ділянку, площею 0,1026 га, що розташована на території м.Рівне в районі вул.Київська (ділянка №36), кадастровий номер земельної ділянки: :01:034:0090; заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо відчудження вказаної земельної ділянки та переходу права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1026 га, що розташована на території м.Рівне в районі вул.Київська (ділянка №36), кадастровий номер земельної ділянки: :01:034:0090, що належить ОСОБА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Того ж дня ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заяву обґрунтовує тим, що ним подано до суду позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Предметом позову є нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу, а саме земельна ділянка, площею 0,1026 га, що розташована на території м.Рівне в районі вул.Київська (ділянка №36), кадастровий номер земельної ділянки: :01:034:0090. Йому стало відомо, що відповідач намагається продати вказану земельну ділянку, що унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову. У разі відчуження нерухомого майна будуть порушені його законні права.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснив Пленум Верховного ОСОБА_3 України у п.4постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості власника користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов»язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2015 року заявнику ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,1026 га, що розташована на території м.Рівне кадастровий номер земельної ділянки: :01:034:0090.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв»язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв»язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проаналізувавши зміст заяви поданої заявником про забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено суду той факт, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі за його позовом, а також враховує те, що заявник ОСОБА_1 є власником спірного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Гордійчук І.О.