ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2727/18 Справа № 209/1793/18 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Артемвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Артемвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку повернуто позивачу (а.с. 14).

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та прийняти рішення, яким зобов'язати суд першої інстанції прийняти його позовну заяву та порушити провадження у справі (а.с.17-21).

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП "Артемвугілля", в якій просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку (а.с.2-4).

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року позовну заяву було залишено без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивачем до позовної заяви не додані докази сплати судового збору, а також не зазначено місцезнаходження відповідача, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, не додано попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв»язку з розглядом справи, не надано підтвердження, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, суд зазначив, що всупереч вимогам ст. 177 ЦПК України додані до позовної заяви копії документів, не засвідчені належним чином.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем 06 липня 2018 року було направлено до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій позивач ОСОБА_1 зазначив, що ним у позові вже зазначалась адреса відповідача на підставі інформації з Єдиного державного реєстру, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія витягу з якого була долучена позивачем до заяви.

Крім того, позивач звернув увагу суду на те, що він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", повідомив, що додаткові витрати у зв'язку із розглядом даної справи, які підлягають стягненню з відповідача не здійснювалися та не будуть здійснюватись, а тому ним не зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми таких витрат.

Позивач вказав, що заходи досудового врегулювання спору ним не вживались, іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав ним не подавалось. Також ОСОБА_1 надав належним чином засвідчені копії всіх документів, доданих до позовної заяви (а.с. 8-9).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_1, всупереч вимогам ухвали про залишення позовної заяви без руху, не сплачений судовий збір за подання позову та не зазначено у позовній заяві точного місцезнаходження відповідача (а.с 14).

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовною заявою ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року стягнуто з ДП "Артемвугілля" на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 29836,26 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 63855,04 грн. за період з 02 жовтня 2014 року по 19 травня 2015 року.

Оскільки вищевказане судове рішення відповідачем до цього часу не виконано, позивач просив стягнути з останнього на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 314394,56 грн. за період з 20 травня 2015 року по 14 червня 2018 року (а.с.2-4).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, враховуючи предмет спору та вищевказані норми закону, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач має сплачувати судовий збір, оскільки середній заробіток за час затримки розрахунку не є складовою належної працівникові заробітної плати є надуманими та не ґрунтуються на законі. Суд помилково тлумачить норми п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", зокрема, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку є похідними від вимог про стягнення заробітної плати.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ДП "Артемвугілля" значиться (дослівно) : вул.Куйбишева, 66 м. Слов'янськ м. Святогорськ Донецької області й саме така адреса була зазначена позивачем у позовній заяві. Крім того, ОСОБА_1 зазначений код ЄДРПОУ юридичної особи, відтак, за наявності сумнівів, у суду була можливість перевірити дані щодо місцезнаходження відповідача у загальнодоступному реєстрі.

Враховуючи наведене, ухвала суду про повернення позовної заяви від 09 липня 2018 року не відповідає вимогам закону, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду від 09 липня 2018 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Артемвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді