ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/256/18 Справа № 2-352/11 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач за первісним позовом: Публічне акціонерне товаристве «Державний ощадний банк України»

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року, яка постановлена суддею Скотар Р.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про розірвання іпотечного договору, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року вказана цивільна справа передана до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач за первісним позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду, посилаючись на те, що відповідно до п.7 ч.30 ЦПК України, позов підлягає розгляду саме Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за місцем проживання відповідача ОСОБА_1, яка є стороною основного зобов'язання за кредитним договором, в той час як іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, тому у суду не було підстав для направлення справи до Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу.

Позивач за первісним позовом зауважує на тому, що сторонами по справі не оскаржувалась ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу про відкриття провадження по даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд іншому суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скрагу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про розірвання іпотечного договору, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним за територіальною підсудністю до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст.27 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За загальним правилом підсудності, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2010 року позивач ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалою від 22 жовтня 2010 року було відкрито провадження по вказаній справі.

15 лютого 2011 року ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа ОСОБА_1 про розірвання іпотечного договору.

14 вересня 2011 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання кредитного договору недійсним.

Позивачем ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», неодноразово уточнювались позовні вимоги та змінювався склад відповідачів по справі.

Зокрема, 30.06.2011 року (том 1 а.с.97), 30.01.2013 року (том 2 а.с.2) та 05.08.2013 року (том 2 а.с.45) без зміни складу відповідачів та предмету позову із збільшенням розміру заборгованості, яка, на думку позивача, мала бути стягнута з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

09.09.2014 року позивачем подано уточнену позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , тобто позивачем було змінено склад відповідачів по справі (т.2 а.с.132).

В подальшому позивач уточнював вказаний позов, зокрема 01.10.2015 року (том 2 а.с.206) без зміни складу відповідачів та предмету позову із збільшенням розміру заборгованості, яка, на думку позивача, мала бути стягнута з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку.

В уточненій редакції позовної заяви від 17.11.2015 року позивач включив до складу відповідачів ОСОБА_2 та додав вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (т.2, а.с.215-217а).

Вказаний позов 09 січня 2018 року також уточнювався позивачем (том 3 а.с.112) без зміни складу відповідачів та предмету позову зі зміною розміру заборгованості, в рахунок якої, на думку позивача, мало бути звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою ( ч.1 ст.30 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, спірне нерухоме майно, на яке позивач просить звернути стягнення, знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що за теріторіальною підсудністю відноситься до Центрально-Міського району м. Кривого Рогу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що дана цивільна справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу, оскільки, у зв'язку із зміною складу відповідачів та зміною предмету позову, а саме - заявлення позовної вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, вказана справа стала підсудною іншому суду, оскільки позови що виникають із приводу нерухомого майна належать до виключної підсудності та мають розглядатись за місцезнаходженням такого майна або основної його частини.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача стосовно того, що відповідно до п.6 ч.28 ЦПК України, позов підлягає розгляду саме Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, за проживання відповідача ОСОБА_1, оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, що відноситься до вимог виключної підсудності, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст.31 ЦПК України є винятковим випадком зміни підсудності.

Також не приймає до уваги колегія суддів доводи апеляційної скарги про те, що сторонами по справі не оскаржувалась ухвала Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу про відкриття провадження по даній справі, оскільки на момент пред'явлення позову та відкриття провадження по справі, позовні вимоги позивача не містили вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, підстав для скасування ухвали суду не вбачається, у зв'язку із чим вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: