КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/670/13-ц
Провадження № 2/488/60/18 р.
13.04.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі - Тузові Р.О.,
за участю третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У лютому 2013 року позивач - ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати відповідача - ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
26 березня 2013 року заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва позов був задоволений, визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
Не погодившись з ухваленим рішенням, відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення від 26.03.2013 року.
Ухвалою суду від 17.02.2015 року заочне рішення від 26.03.2013 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.07.2017 року була проведена заміна позивача - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на його правонаступника - ОСОБА_3
Позивач та його представник в судовому засіданні та в своїх письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи, позовні вимоги підтримали, просили суд визнати відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
Відповідач неодноразово не з'являлася в призначені по справі судові засідання, заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома.
Представник третьої особи - КП ДЄЗ "Океан" надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Третя особа - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у її відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України».
Згідно з п. 9 ч. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що на час звернення ОСОБА_5 до суду з даним позовом, власниками житлового будинку АДРЕСА_1 були - ОСОБА_5, на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.04.1996 року (1/2 частка), та ОСОБА_3 (1/2 частка), на підставі проведених прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, що належало боржникові ОСОБА_6.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
ОСОБА_5 скориставшись своїм правом, 14.02.2013 року звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 (невістки) такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
Заочним рішення від 26.03.2013 року було визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.
Не погодившись з ухваленим рішенням, відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення від 26.03.2013 року.
Ухвалою суду від 17.02.2015 року заочне рішення від 26.03.2013 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.07.2017 року була проведена заміна позивача - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на його правонаступника - ОСОБА_3
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 05 вересня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 продали свої частки спірного житлового будинку ОСОБА_2, уклавши договір купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстрованого в р. за № 2720.
Виходячи з наведеного вбачається, що на даний час власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 є третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, а не позивач по справі. Враховуючи таке, суд робить висновок, що позивач по даній справі - ОСОБА_3 не має матеріально-процесуального права на звернення до суду із даним позовом в порядку ст.ст. 391, 405 ЦК України, так як не є власником вказаного житлового будинку.
Крім цього, згідно наявної у матеріалах справи адресно - довідкової довідки вбачається, що відповідачка ОСОБА_4 24.05.2013 року була знята з реєстрації на підставі рішення суду. Судовим розглядом також встановлено, що після скасування заочного рішення суду від 26.03.2013 р., згідно якого відповідачка була визнана такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням та знята з реєстрації за цією адресою, відповідачка не вселилась у житлове приміщення та не намагалась зареєструвати там своє місце проживання. За таких обставин суд приходить до висновку, що предмет позову фактично відсутній.
З огляду на викладене суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На підставі ч.ч. 6,7 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені відповідачкою, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ .
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Повторне заочне рішення позивач та відповідач мають право оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

повний текст заочного рішення суду виготовлений 20.04.2018 р.

Суддя Л.І. Селіщева