Справа № 344/5844/18
Провадження № 2/344/2991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, звернулася в суд із позовною заявою про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 міської ради. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що саме вона- ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 міської ради. Крім позивача у вказаному будинку зареєстровані також ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 Відповідно до тверджень позивача, у вказаному будинку ОСОБА_3 не проживає з 2015року по даний час, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою.

Крім того, позивачем подано до суду в якості доказів факту не проживання відповідачем -ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 міської ради копію заяви-повідомлення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11 що зареєстрована в АДРЕСА_2, копію заяви-повідомлення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12 що зареєстрована в АДРЕСА_3 копію заяви ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 що зареєстрована в АДРЕСА_4 Як вбачається із поданої до суду позовної заяви, а також наданих пояснень позивача, жодних особистих речей відповідача у будинку АДРЕСА_1 міської ради немає, на думку позивача, відповідач втратила інтерес до даного житлового приміщення як до свого постійного проживання. Крім того, реєстрація ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 у даному будинку тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які ж відповідач не оплачує.

Враховуючи те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності та користування квартирою у зв'язку із реєстрацією в ній відповідача, вона звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. а саме: будинком АДРЕСА_1 міської ради.

В судовому засіданні сторона позивача підтримала позовні вимоги, а після оголошеної по завершенню допиту свідків перерви, в наступне судове засідання позивач та його представник не прибули, при цьому подавши суду заяву за змістом якої просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила.

Суд вважає можливим розглядати справи у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів справи.

В судовому засіданні по розгляду даної справи, в якості свідків були допитані ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 що зареєстрована в АДРЕСА_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12 що зареєстрована в АДРЕСА_3. Так, свідок ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12 що зареєстрована в АДРЕСА_3 пояснила суду, що відповідач ОСОБА_3 раніше, коли навчалася проживала за адресою: будинок АДРЕСА_1 міської ради, однак свідок не бачила відповідача вже більше 3років.

Свідок ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 що зареєстрована в АДРЕСА_4, пояснила суду, що їй відомо, що відповідач ОСОБА_3 є внучкою позивачці, однак вже дуже давно свідок не бачила відповідача за даною адресою.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є будинок АДРЕСА_1 міської ради.

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.09.1987р., виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить Сековій Марії Іванівні (10).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.08.1990р. шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 розірваний, та позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_1. Однак, відповідно до свідоцтва про шлюб від 01.03.2005р. прізвище ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

В спірному будинку, окрім позивача на даний час зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 що підтверджується довідкою Вовчинецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 03.05.2018року №248 (а.с. 13).

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує про те, що відповідач з 2015року у будинку не проживає, обов'язків по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює, у зв'язку з чим просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження будинком шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Крім того, позивач вказала про укладений між відповідачем та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, умови якого відповідачем не виконані, у зв'язку з чим фінансова установа звертається за адресою зареєстрованого за відповідачем місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 чим додатково створює перешкоди у вільному користуванні власним житлом (а.с. 19).

Згідно із ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, відповідно до ст.317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Як визначено нормами ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Крім того, відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як визначено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України свідчить, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Виходячи з наведених вище норм діючого законодавства, право власності позивача на спірну квартиру, що в свою чергу включає право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, виникло після реєстрації цього права у встановленому законом порядку і порушується на даний час.

Факт не проживання відповідача у будинку АДРЕСА_1 міської ради понад 1 рік підтверджується безпосередньо свідченнями власника будинку -позивачем ОСОБА_1, а також свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно до яких відповідач вже значний період часу не проживає у вказаному будинку, у даному жилому приміщенні відсутні речі відповідача, а також той факт, що відповідач не бере участі у оплаті комунальних послуг та веденні господарства, в той же час факт реєстрації місця проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 міської ради несе додаткові витрати для позивача по оплаті житлово-комунальних послуг.

Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод ОСОБА_1 у користуванні будинком АДРЕСА_1 міської ради відповідачу не створює.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

В поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору та прийняти позовну заяву до розгляду, а також визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою (будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 міської ради.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2018року про відкриття провадження у справі, на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.317,319,321,391, 405 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою (будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 міської ради.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП -невідомий, 704,8 грн. судового збору за позовну вимогу немайнового характеру за реквізитами Івано-Франківського міського суду, а саме: отримувач коштів УК у м.Iвано-Франківськ, (22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37952250, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 9002, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло