Ухвала

23 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 207/2616/16-ц

провадження № 61-13575св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року у складі судді Тюлюнової В. Г. та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року у складі колегії суддів: Макарова М. О.,

Деркач Н. М., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 січня 2007 року між

ВАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі

22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_4 кошти отримала, але зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 16 712,11 грн, яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на свою користь.

Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року залишено без змін.

15 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» через засоби поштового звʼязку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

15 березня 2018 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 207/2616/16-ц за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи та роз'яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 квітня 2018 року.

30 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду .

02 квітня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

20 квітня 2018 року на електронну адресу Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4, у якому просить касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року - без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року в справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості підлягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 16 712,11 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто зазначена справа є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services

v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року в справі за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, відкрито помилково, оскільки зазначені судові рішення не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, а тому підлягає закриттю.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану представником ОСОБА_7, на рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетроської області від 28 липня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 січня

2018 року закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська