Дата документу 13.11.2018
Справа № 320/2296/18
Провадження № 2/320/2222/18
(заочне)
13 листопада 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
при секретарі Фурсовій Л.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Сторони у судове засідання не зявились з невідомій суду причини, будучі повідомлені про дату, час та місце слухання справи.
Враховуючи положення ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, без фіксування судового процесу.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до наступного висновку.
Позивач, ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в якому окрім відшкодування матеріальної шкоди, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що діями відповідача ОСОБА_2 позивачці була заподіяна моральна шкода, яка виразилася в тому, що внаслідок ДТП, вона перенесла сильний стрес, психічне та душевне потрясіння, довгий час знаходилась під його впливом внаслідок чого була порушена її нормальна життєдіяльність. Даний автомобіль був для неї не тільки засобом пересування, але й мав істотне значення в забезпечені потреб її сім'ї, був гостро необхідний у повсякденному використанні. Відтак, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнала негативних переживань, тобто такі дії відповідача спричинили моральну шкоду позивачу.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 10 000,00гривень є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Таким чином в даному випадку є підстави для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди на користь ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 264, 265,270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове заочне рішення у цивільній справі № 320/2296/18(2/320/2222/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд додаткового заочного рішення без задоволення додаткове заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд додаткового заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити додаткове заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Додаткове заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд додаткового заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: І. М. БАХАЄВ