печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Соколова О.М.,

при секретарі - Сліпець К. Р.,

№ 757/19632/18-ц

за участю:

Позивача: ОСОБА_1

Преставника позивача: ОСОБА_2

Представника відповідачів: ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 757/19632/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним.

У червні 2018 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій просить накласти, в якості забезпечення позову, арешт на 44/200 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка була подарована ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини квартири від 03.08.2004 р., укладеного між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5, діючої на підставі довіреності, посвідченої 13.07.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., за реєстром № 3601 та ОСОБА_4, що зареєстрований в реєстрі за № 2225.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до договору дарування ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5, діючої на підставі довіреності, посвідченої 13.07.2004 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., за реєстром № 3601 подарував, ОСОБА_4 прийняла у дар 44/200 частини квартири АДРЕСА_1. Однак довіреностей на відчуження будь-якого належного майна не надавав та нікого не уповноважував на вчинення таких дій.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву про забезпечення позову підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів заперечував щодо задоволення заяви, просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників, які беруть участь у справі, вивчивши предмет та підстави пред'явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є припущення заявника про те, що існують ризики щодо вчинення неправомірних дій з боку відповідачів відносно відчуження спірної квартири на користь третіх осіб, що в подальшому призведе до унеможливлення реального виконання судового рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на 44/200 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 757/19632/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на 44/200 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка була подарована ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини квартири від 03.08.2004 р., укладеного між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_5, діючої на підставі довіреності, посвідченої 13.07.2004р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю., за реєстром № 3601 та ОСОБА_4, що зареєстрований в реєстрі за № 2225.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1.

Відповідач-1: ОСОБА_4, АДРЕСА_1, код НОМЕР_2

Відповідач-2: ОСОБА_5, АДРЕСА_1.

Суддя О.М. Соколов