Справа № 492/1599/18
Провадження № 2/492/710/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за прострочення грошового зобовязання за період невиконання судового рішення, -

Представник позивача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 р. ОСОБА_1 подала до суду позов, який надалі уточнила про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 6881 грн. 20 коп. процентів від суми несвоєчасно сплаченого зобовязання, 5294 грн. 10 коп. компенсації рівня інфляції за несвоєчасно сплачене зобовязання, на підставі статті 625 ЦК України та судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 27 жовтня 2016 р. Арцизьким районним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 492/1120/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Рішенням суду з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 29735 грн. 81 коп. (а.с.7).

Рішення суду набрало законної сили 31.12.2016 р.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 492/1120/16-ц від 12.01.2017 р., який було предявлено до примусового виконання в Арцизький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області. В звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі одним платежем Арцизький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56567057 від 20.08.2018 р.

Виконання рішення суду було прострочене відповідачем з 1 січня 2017 року по 7 серпня 2018 року, у звязку з чим позивач була змушена звернутись до суду з позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.

Відповідач, відзив на позовну заяву не надав, але в судовому засіданні просив вирішити спір на розсуд суду.

Представник позивача- Афанасьєв А.О., уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження на 30.10.2018 р.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази окремо та в цілому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 27 жовтня 2016 р. Арцизьким районним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 492/1120/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Рішенням суду з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 29735 грн. 81 коп. Рішення суду набрало законної сили 31.12.2016 р.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 492/1120/16-ц від 12.01.2017 р., який було предявлено до примусового виконання в Арцизький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області.

01.08.2018 р. ОСОБА_2 сплатив борг в повному обсязі, що підтверджується квитанцією (а.с.35).

ОСОБА_1 отримала вказані кошти в розмірі 29 735 грн. 81 коп. 07.08.2018 р., що підтверджується платіжним дорученням № 2051 від 03.08.2018 р. (а.с.41).

В звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі Арцизький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 56567057 від 20.08.2018 р. (а.с.11).

Позивач надав суду розрахунок процентів річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, визначивши їх розмір на рівні облікової ставки НБУ, посилаючись при цьому на ст. 1048 ЦК України, яка передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Однак суд вважає наданий позивачем розрахунок процентів річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, визначивши їх розмір на рівні облікової ставки НБУ хибним, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суду не надано доказів, що за прострочення виконання грошового зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали в договорі інший розмір процентів. Тому слід розраховувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Доводи позивача про необхідність застосовувати до спірних відносин положення статті 1048 ЦК, аби визначити розмір процентів, є помилковими, бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як частина 1 статті 1048 ЦК застосовується у випадку правомірної поведінки).

Крім того, вказані виплати, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України не є відсотками за користування чужими грошима в розумінні статті 536 цього Кодексу, а є гарантією належного виконання грошового зобов'язання, тобто мають самостійну правову природу.

Разом з тим, як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

В період прострочення виконання грошового зобовязання в Україні були встановлені наступні індекси інфляції: в січні 2017 р.101,1%; в лютому 2017 р. 101,0%; в березні 2017 р. 101,8%; в квітні 2017р. 100,9%; в травні 2017 р. 101,3%; в червні 2017 р. 101.6 %, в липні 2017 р. 100.2 %, в серпні 2017 р. 99,9%; в вересні 2017 р. 102,0%; в жовтні 2017 р. 101,2%, в листопаді 2017 р. 100.9%, в грудні 2017 р. 101.0 %, в січні 2018 р. 101.5 %, в лютому 2018 р. 100,9%; в березні 2018 р. 101,1%; в квітні 2018р. 100,8%; в травні 2018 р. 100,0%; в червні 2018 р. 100.0 %, в липні 2018 р. 99.3 %.

Відтак, в період з січня 2017 р. по липень 2018 р. сума інфляційних втрат із суми у розмірі 29735,81 грн. склала 5294,10 грн., що також узгоджується з розрахунком, наданим позивачем. (а.с. 40).

Також в період з 1 січня 2017 р. по 7 серпня 2018 р. відповідач прострочив 584 дні. (січень 2017 р. 31 день; лютий 2017 р. 28 днів; березень 2017 р. 31 день; квітень 2017 р. 30 днів; травень 2017 р. 31день; червень 2017 р. 30 днів, липень 2017 р. 31 день; серпень 2017 р. 31 день; вересень 2017 р. 30 днів, жовтень 2017 р. 31 день, листопад 2017 р. 30 днів, грудень 2017 р. 31 день, січень 2018 р. 31 день, лютий 2018 р. 28 днів, березень 2018 р. 31 день; квітень 2018 р. 30 днів; травень 2018 р. 31день; червень 2018 р. 30 днів, липень 2018 р. 31 день; серпень 2018 р. 7 днів;).

Отже, в період з 1 січня 2017 р. по 7 серпня 2018 р. розмір трьох процентів річних із суми у розмірі 29735,81 грн. складає 1427,32 грн. (29735,81 грн. х 3% : 365 днів х 584 днів = 1427,32 грн.).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За правилом ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути три проценти річних у розмірі 1427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 32 копійки, інфляційні витрати у розмірі 5 294 (пять тисяч двісті девяносто чотири) гривні 10 копійок, всього стягнути 6721 (шість тисяч сімсот двадцять одну) гривню 42 копійки.

Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом).

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (1427,32+5294,10=6721,42), а саме у розмірі 55,21 % (6721,42 х100 % :12175,30). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі 389,12 грн. слід покласти на відповідача (704,8:100 х 55,21%).

Відповідачем надано суду копію посвідчення учасника бойових дій, однак відповідно до ст. 5 Закону України «про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_4, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. Однак позовна заява, що розглядається, не повязана з порушенням прав відповідача, а відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 389,12 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 509, 524, 526, 533-535, 599, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 7, 12, 13, 19, 49, 76-81, 89, 141, 279, 258-259, 263-265, 273, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації за прострочення грошового зобовязання за період невиконання судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) три проценти річних у розмірі 1427 (одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 32 копійки, інфляційні витрати у розмірі 5 294 (пять тисяч двісті девяносто чотири) гривні 10 копійок, всього стягнути 6721 (шість тисяч сімсот двадцять одну) гривню 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 389 (триста вісімдесят девять) гривень12 копійок

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15 листопада 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

СУДДЯ

Арцизького районного суду ОСОБА_5

Одеської області