Справа № 446/2014/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/783/4819/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_2 -

ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 -

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дідилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.11.2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 3,7881 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дідилівської сільської ради і належала ОСОБА_6 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданим на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004 року №6.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, який не брав участі у розгляді даної справи, однак, вважає, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його законні права та інтереси. Просить рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що спадкодавець є його рідною сестрою, а тому він, як єдиний спадкоємець другої черги, має право на спадкове майно, яке залишилось після її смерті, оскільки вступив у володіння майном, проте, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався.

В судове засідання представник Дідилівської сільської ради не з'явився, про час та місце розгляду справи Дідилівська сільська рада була належним чином повідомлена (а.с.86), клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України розгляд справи проведено у відсутності сторони відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною першою статті 292 ЦПК України, у редакції, чинній на момент подання ОСОБА_2 апеляційної скарги та відкриття за цією скаргою апеляційного провадження в даній справі, було визначено, що право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції мали сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не мала передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України повинен був постановити ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Аналогічне за змістом положення передбачено й нормою статті 352 ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Частиною першою цієї статті визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Отже, первинним для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 - особи, яка не брала участі у даній справі, є з'ясування апеляційним судом тієї обставини, чи суд оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права, інтереси, та (або) обов'язки.

Судом встановлено, що спадкодавцем є ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Позивач ОСОБА_4 відносить себе до спадкоємців четвертої черги за законом.

Апелянт ОСОБА_2 є рідним братом спадкодавця (а.с.37-38), а тому відноситься до спадкоємців другої черги за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Так, зокрема, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно (ст.1265 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Така заява має бути подана у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ч.3 ст.1268 ЦК).

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, що апелянт ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживав у м.Буськ Львівської області (а.с.34), тобто окремо від спадкодавця, і заяви про прийняття спадщини після її смерті у шестимісячний строк у порядку, встановленому частиною першою статті 1269 ЦК України, не подавав, що було підтверджено і його представником у судовому засіданні апеляційного суду.

Представник апелянта також підтвердив той факт, що апелянт ОСОБА_2 з позовом до суду про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_6 не звертався.

Крім того, у листі №66 від 15.02.2018 року, адресованому апеляційному суду (а.с.73), Дідилівська сільська рада Кам'янка-Бузького району Львівської області повідомила, що апелянт ОСОБА_2 не проживав фактично і не був зареєстрований на території сільської ради. За ОСОБА_6 доглядали до дня смерті позивач ОСОБА_4 та члени його сім'ї, які здійснили її поховання та встановили пам'ятник.

Отже, відповідно до наведеної вище норми ч.1 ст.1272 ЦК України апелянт ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщини після смерті своєї сестри, а тому правових підстав для висновку про те, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про його права та інтереси, як спадкоємця ОСОБА_6, в колегії суддів немає, а відтак, визначених процесуальним законом підстав для перевірки ухваленого судом першої інстанції рішення за його апеляційною скаргою теж немає, тому відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.11.2016 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 268, 362 ч.1 п.3, ч.2, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дідилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 07 травня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.