ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2627/18 Справа № 214/5061/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Стикс Компані" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати його звільнення з роботи на підставі додаткової угоди від 01.06.2016 року незаконним та поновити його на роботі у ТОВ «Стикс Компані» на посаді робітника; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.06.2016 року; стягнути з відповідача на його користь компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Позов мотивований тим, що Позивач працював у ТОВ «Стикс Компані» з 01.01.2016 року згідно цивільно-правового договору. Згідно додаткової угоди від 01.06.2016 року до діючого договору він був звільнений за відсутності його на роботі та не виконання обов'язків в одностороньому порядку. Проте позивач вважає, що його звільнено незаконно та безпідставно у зв'язку із тим, що трудовий договір був укладений на визначений строк, а саме з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Розірвання договору було здійснено відповідачем згідно додаткової угоди від 01.06.2016 року згідно п. 1.3 цієї угоди. Про своє звільнення позивач дізнався 29.08.2016 року, після ознайомлення з додатковою угодою від 01.06.2016 року. До цього часу відповідач не повідомляв його про звільнення. Також позивач зазначає, що відповідач розірвав цивільно-правовий договір №1 від 31.12.2015 року безпідставно, оскільки не попередив його про звільнення, не склав наказ по підприємству про звільнення, договір складений з порушенням цивільних норм. Також позивач зазначив, що працював на своїй посаді сумлінно та професійно виконував покладені на нього обов'язки договором та правилами внутрішнього розпорядку, жодного разу не притягався до дисциплінарної відповідальності або будь-якої іншої відповідальності.

Також, внаслідок незаконного звільнення, йому було завдано моральної шкоди, оскільки його позбавлено права на отримання заробітку, внаслідок чого він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сім'ї. Постійні хвилювання про те як матеріально забезпечити свою сім'ю, тримали позивача в постійній нервовій та психологічній напрузі, що спричиняє значні моральні страждання. У зв'язку необхідністтю захисту порушених прав позивач звернувся до суду.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що судом встановлено відсутність порушень розірвання цивільно правового договору, суд дійшов висновку про те, що звільнення ОСОБА_1 здійснено роботодавцем з дотриманням вимог трудового законодавства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 31.12.2014 року між ТОВ «Стикс Компані», в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено цивільно-правовий договір, згідно умов якого ТОВ «Стикс Компані» доручив, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання виконати роботи. Відповідно п. 4.1 вказаного договору в разі порушення однією з сторін зобов'язань за договором, інша сторона має право розірвати його в односторонььому порядку. Відповідно п. 5.1 термін дії договору з 01.01.2015р. до 31.12.2015р. (а.с. 4).

01.06.2016 року між ТОВ «Стикс Компані», в особі директора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду про розірвання цивільно-правового договору № 1 від 31.12.2015 р., відповідно до п.1 якого замовник, у зв'язку із відсутністю робітника та невиконання обов'язків вирішив в односторонньому порядку розірвати цивільно-правовий договір №1 від 31.12.2015 року як передбачно вказаним цивільно-правовим договором. 29.08.2016 року ОСОБА_1 ознайомлено із вказаною додатковою угодою та останнім вона підписана (а.с. 5).

02.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до директора ТОВ «Стикс Компані» із заявою про видачу наказу про звільнення (а.с. 6).

За результатами проведення перевірки ТОВ «Стікс Компані» ГУ держпраці у Дніпропетровській області за результатами якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 343/4.7-7 (а.с.42-53) на підставі якого відносно директора ТОВ «Стікс Компані» ОСОБА_2 складено протокол № 175/4.7-7 від 12.09.2016 року про адміністративне правопорушення (а.с.54-56).

Головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці надано припис № 174/4.7-7 від 12.09.2016р., за яким ОСОБА_2 приписано забезпечити приведення договорів у відповідність до вимог трудового та цивільного законодавства (а.с. 57).

Згідно постанови про накладення штрафу винесеною Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області №343/4.7-7/195 від 26.09.2016р. на ТОВ «Стікс Компані» накладено штраф у розмірі 43500,00 грн. (а.с.58-60).

На підставі цивільно-правового договору від 31.12.2014 року укладеного між ТОВ «Стікс Компані» та позивачем ОСОБА_1, останній взяв на себе зобов'язання виконувати роботу, яка зазначена у договорі, був ознайомлений з розміром та порядком оплати праці, відповідальність сторін та дострокове розірвання договору.

31.12.2015 року між позивачем та відповідачем був знову укладений цивільно правовий договір терміном дії з 01.01.2016 року до 31.12.2016 року, та відповідно до п. 4.1 зазначеного договору, передбачено, що в разі порушення однією із сторін зобов'язань за договором, інша сторона має право розірвати його в односторонньому порядку.

Відповідно до наданих службових записок, судом встановлено, що працівник ОСОБА_1 22.01.2016 року, 10.02.2016 року порушив зобов'язання покладені на нього цивільно-правовим договором від 31.12.2015 року, що виразилися у відсутності на робочому місці та невиконання службових обов'язків, та з 20.05.2016 року взагалі не приступив до виконання своїх зобов'язань, на підстав чого була складена службова записка від 23.05.2016 року, а 01 червня 2016 року між сторонами було підписано додаткову угоду про розірвання цивільно-правового договору в односторонньому порядку у зв'язку із порушенням ОСОБА_1 зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з відсутності порушень розірвання цивільно правового договору, а звільнення ОСОБА_1 здійснено роботодавцем з дотриманням вимог трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки матеріалами справи не встановлено неправомірних дій відповідача щодо незаконного звільнення ОСОБА_1, та апелянтом даний висновок суду першої інстанції не спростовано достовірними доказами, колегія суддів вважає, що суд з дотриманням вимог статей 263-264 ЦПК України, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального права і процесуального закону і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко