Справа № 466/8084/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Терех У.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) про стягнення боргу за договором,-

у с т а н о в и в :

у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь боргу в розмірі 79718,47 грн., яка складається із: основної заборгованості 77898,00 грн.; 3% річних 262,51 грн., та інфляційних витрат 1557,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2. покликається на те, що 04.08.2017 року між ним та ОСОБА_3 укладено Договір, за яким Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому цим Договором, а Позичальник зобов»язується їх повернути Позикодавцю в строк та на умовах, визначених Договором. Загальна сума позики становить 77898,00 грн. ОСОБА_3 04.08.2017 року надав позивачу розписку, якою підтвердив, що отримав грошову суму від ОСОБА_2 в сумі 77898,00 грн. в день її написання. Строк надання позики встановлювався з дати передачі грошових коштів і діяв до 01.09.2017 року.

Позивач зазначає, що зі свого боку він умови договору виконав, передав 04.08.2017 року ОСОБА_3 вказану у договорі суму.

Проте, ОСОБА_3 взяті на себе зобов»язання не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, чим порушив його права та інтереси та завдав значної матеріальної шкоди.

Окрім цього, відповідно до ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 1557,96 грн. інфляційних витрат та 3% річних з простроченої суми, що становить 262,51 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідачем було отримано позику від позивача у розмірі 77898,00 грн., проте ОСОБА_3 у визначений у Договорі строк не повернув суми боргу. У звязку з чим розмір боргу підлягає індексації та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилався повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, оголошенням опублікованим у газеті «Урядовий кур»єр», відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечила проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 04.08.2017 року між ОСОБА_2 (Позикодавцем) та ОСОБА_3 (Позичальником) було укладено Договір позики, відповідно до умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі, ставноленому даним Договором, а Позичальник зобовязується повернути їх Позикодавцеві в строк та на умовах, визначених цим Договором. Загальна сума позики відповідно до Договору становить 77898,00 грн.

Розпискою від 04.08.2017 року ОСОБА_3 підтвердив, що у день її складання отримав грошову суму від ОСОБА_2 в розмірі 77898,00 грн. в повному обсязі.

Строк надання позики Позичальнику встановлюється з дати передачі грошових коштів Позикодавцем Позичальнику і діє до 01.09.2017 року. Проте, ОСОБА_3 взяті на себе зобов»язання щодо належного та своєчасного виконання умов Договору не виконав, грошові кошти ОСОБА_2 до 01.09.2017 року не повернув, чим завдав останньому матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Слід також відзначити, що при розгляді справи № 6-63 цс 13 Верховний Суд України 18 вересня 2013 року зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно з ст.532 ЦК України місце виконання зобовязання встановлюється договором. Пунктом 5.1. Договору передбачено, що місцем повернення позики є м.Львів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 підлягають стягненню 77898,00 грн. боргу.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь інфляційних витрат та 3 % річних, судом встановлено, що відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі №6-113цс14 зазначено, що за змістом ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов»язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов»язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до Листа Верховного Суду украхни від 03.04.1997 року №62-97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають будь-який період, перемножити між собою.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню 1557,96 грн. інфляційних витрат та 262,51 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню борг в розмірі 77898,00 грн., а також 1557,96 грн. інфляційних витрат та 262,51 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір із врахуванням сплачених коштів позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 263-265, 268, 273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 509, 526,530, 533, 610, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КК №081930, ІПН НОМЕР_1, м.Одеса, вул.Буніна, буд.25. кв.2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КА №440099, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) 77898,00 грн. (сімдесят сім тисяч вісімсот дев»яносто вісім гривень) основного боргу, 1557,96 грн. (одна тисяча п»ятсот п»ятдесят сім гривень дев»яносто шість копійок) інфляційних втрат та 262,51 грн. (двісті шістдесят дві гривні п»ятдесят одну копійку) 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КК №081930, ІПН НОМЕР_1, м.Одеса, вул.Буніна, буд.25. кв.2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КА №440099, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 797,18 грн. (сімсот дев»яносто сім гривень вісімнадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_4