Справа № 182/7038/17
Провадження № 2/0182/144/2018
23.04.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Тихомирова І.В.
при секретарі - Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Свої вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2015 року він дав у борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., про що відповідач власноручно написав боргову розписку та зобовязався повернути кошти протягом тижня, тобто до 23 вересня 2015 року.
Оскільки в обумовлений сторонами строк відповідач не виконав своє зобовязання та не повернув борг, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 50 000,00 грн. з урахуванням інфляційних витрат в сумі 13 530,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 17 997,68 грн., а також 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 3 304,11 грн., а всього 84 825,79 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, від його представника ОСОБА_3 надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляд справи. Також до заяви було долучено оригінал боргової розписки (а.с.24,25).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, однак повістка була повернута суду за закінченням терміну зберігання (а.с.23).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 50 000,00 грн. (а.с.8).
На підтвердження боргових зобовязань ОСОБА_2 надав позивачу власноручно написану розписку від 16 вересня 2015 року, в якій підтвердив факт отримання в нього коштів в сумі 50 000,00 грн. та зобовязався їх повернути протягом тижня, тобто до 23 вересня 2015 (а.с.8,24).
Однак у строк обумовлений сторонами, відповідач не повернув позивачу борг.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобовязання та не повернув позивачу борг, суд приходить висновку, що сума боргу в розмірі 50 000,00 грн. (пятдесят тисяч грн. 00 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у примусовому порядку.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, день прострочення платежу 24 вересня 2015 року.
За період з 24 вересня 2015 року по 06 грудня 2017 року (день звернення до суду з даним позовом) індекс інфляції за весь час прострочення відповідачем боргу складає 13 530 (тринадцять тисяч пятсот тридцять грн. 00 коп.)
Кількість прострочених днів за період з 24 вересня 2015 року по 06 грудня 2017 року становить 805 днів та три проценти річних від простроченої суми за вказаний період складає 3 304,11 грн. (три тисячі триста чотири грн. 11 коп.)
Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, розмір відсотків за користування позикою за період з 24 вересня 2015 року по 06 грудня 2017 року становить 17 997,68 (сімнадцять тисяч девятсот девяносто сім грн. 68 коп.). Розрахунок заборгованості по відсоткам за користування позикою було проведено виходячи з рівня облікової ставки Національного банку України.
Отже, загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, процентів за користування позикою, а також трьох відсотків річних від простроченої суми складає 84 825,79 грн. (вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять грн. 79 коп.).
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобовязання та не повернув позивачу борг, суд вважає, що дана сума в розмірі 84 825,79 грн. (вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять грн. 79 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у примусовому порядку.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,263-265,280, ст. 526,1047,1048,1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в сумі 50 000,00 грн. (пятдесят тисяч грн. 00 коп.), інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 13 530,00 грн. (тринадцять тисяч пятсот тридцять грн. 00 коп.), відсотки за користування позикою в сумі 17 997,68 (сімнадцять тисяч девятсот девяносто сім грн. 68 коп.) та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3 304,11 грн. (три тисяч триста чотири грн. 11 коп.), а разом до стягнення 84 825,79 грн. (вісімдесят чотири тисячі вісімсот двадцять пять грн. 79 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя: ОСОБА_5