Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1927/16-ц
Провадження №: 6/332/41/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/1927/16-ц від 20.09.2016 року задоволений позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором.

На підставі Договору відступлення прав вимоги від 06.02.2018 року ПАТ «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» відступило ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» свої права вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_4 у звязку із чим заявник просить замінити сторону виконавчого провадження.

У судове засідання сторони не зявилися, причину своєї неявки не повідомили, однак неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/1927/16-ц від 20.09.2016 задоволений позов ПАТ «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором.

На виконанні у Заводському відділі ДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №332/1927/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» заборгованості за кредитним договором № ICKGMCUI.163375.003 від 10.09.2013 року в розмірі 10044 грн. 56 коп. та понесені судові витрати в сумі 1378 грн.00 коп. судового збору.

06.02.2018 року між ПАТ «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» в особі Уповноваженої особи ФГВФО та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 103. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № ICKGMCUI.163375.003 від 10.09.2013 року. На підставі чого ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло права кредитора до ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обовязків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобовязання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою б вони були обовязкові для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Частина 1 ст.18 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

В даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» вже позбавлений можливості користуватися своїми правами як стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов'язанні, та, саме до нового кредитора -ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли всі права та обов'язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки заочне рішення суду від 20 вересня 2016 року на даний час залишається не виконаним, а внаслідок правонаступництва відбулась заміна кредитора, тому заява ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» про стягнення з ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 253, 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення у справі № 332/1927/16-ц з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 РОЗВИТКУ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», як правонаступника за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.О. Мєркулова