АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2018 року

м.Харків

справа № 2-2778/2010

провадження № 22-ц/790/2174/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року, постановлену під головуванням судді Мартинової О.М., в залі суду в місті Харкові,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 26 січня 2018 року у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду питання про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що на виконавчому листі міститься описка при зазначенні кінцевого строку предявлення виконавчих листів до виконання, а саме, виконавчі листи могли бути предявлені протягом трьох років. Рішення суду набрало законної сили 26.12.2010 року, кінцевим строком предявлення виконавчих листів було 26.12.2013 року, тоді як виконавчі листи надіслано поштою до органів ВДВС 24.12.2013 року. Внаслідок неправомірної відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження стягував з незалежних від себе причин пропустив строк для предявлення виконавчих листів до виконання. Крім того, виконавчі листи отримані стягувачем 01.08.2013 року, тобто після спливу строку на їх предявлення до виконання, що є поважною причиною пропуску строку для предявлення до виконання виконавчих листів.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що Банком не надано суду доказів на підтвердження поважності строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 16 грудня 2010 року заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 395 747,02 грн., вирішено питання судових витрат. Рішення набрало законної сили.

01 серпня 2013 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за заявою представника ПАТ «ОТП Банк» від 13.06.2013 року були видані виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі вищевказаного рішення суду (а.с.5,6).

Постановою державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ від 10 січня 2014 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2778/2010, виданий 01.08.2013 року через пропуск строку предявлення виконавчого документу до виконання (а.с.9).

У лютому 2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчих листах, а саме, Банк вважав, що невірно вказаний строк предявлення виконавчих листів до виконання: замість 09 березня 2012 року повинно бути зазначено 26 грудня 2013 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24 лютого 2015 року у задоволенні заяви було відмовлено. Вказаним судовим рішенням встановлено, що строк предявлення до виконання виконавчих листів про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду від 16 грудня 2010 року становить 09 березня 2012 року (а.с.13-14).

Таким чином, строк пред'явлення виконавчого листа по даній справі закінчився.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «ОТП Банк» посилалось на те, що виконавчі листи отримані стягувачем 01.08.2013 року, тобто після спливу строку на їх предявлення до виконання, що є поважною причиною пропуску строку для предявлення до виконання виконавчих листів.

Колегія суддів вважає, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строк для предявлення його виконання - є поважною причиною пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Дана позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, котрий зокрема в справах "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. зазначив, що пункт 1 статті б гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю б як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, безпідставно дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску вказаного строку.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення заяви ПАТ «ОТП Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 січня 2018 року скасувати.

Поновити строк предявлення до виконання виконавчих листів від 01.08.2013 року у справі №2-2778/2010: в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 12.09.2008 року у розмірі 395 747,02 грн., а також судових витрат у розмірі 910 грн.; та в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 12.09.2008 року у розмірі 395 747,02 грн., а також судових витрат у розмірі 910 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але в силу п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

ОСОБА_3

Повний текст судового рішення виготовлено 08.05.2018 року.