Справа № 139/1114/18
Провадження № 2/139/448/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.
відповідача ОСОБА_1,
секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,
розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -
У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 13 травня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 50 тисяч гривень.
Оскільки ОСОБА_1, як відповідальний за заподіяний збиток, добровільно не відшкодував заподіяні потерпілому збитки, а пізніше не виконав вимоги МТСБУ про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування сплаченої ОСОБА_2 страхової виплати, а також витрат на проведення експертизи та судового збору.
Представник позивача (а.с. 56) у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи без його участі (а.с. 55).
Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні визнав позовні вимоги в повному обємі і не заперечив проти розгляду справи в підготовчому засіданні за відсутності представника позивача з ухваленням рішення по суті справи.
З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності представника позивача на підставі письмових доказів, поданих до суду разом з позовною заявою. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.
Розглянувши справу, суд вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:
13 січня 2016 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7).
04 березня 2016 року потерпілий в ДТП водій ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування шкоди звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с. 8).
У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ на підставі Наказу МТСБУ № 3567 від 11.05.2016 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 38) 13 травня 2016 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 50 тисяч гривень 00 копійок (а.с. 39).
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
За правилами ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно із вимогами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Отже, МТСБУ після сплати страхового відшкодування правомірно подало регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, - ОСОБА_1.
Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обовязок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу доведена позивачем належними доказами, крім того, ця вимога повністю визнається відповідачем, а тому суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення цієї частини вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, повязані із залученням експертів та проведенням експертиз (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
У звязку із залученням аварійного комісара (відповідно до п. 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), МТСБУ понесло витрати на проведення експертизи на загальну суму послуг 595 гривень 42 копійки (а.с. 43). Крім того, у звязку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1762 гривні (а.с. 1).
З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача.
В тому ж числі, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1476 гривень 42 копійки судових витрат (881 грн судового збору + 595,42 грн витрат на експерта = 1476,42 грн), а 881 гривню судових витрат компенсувати з державного бюджету.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 29, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -
Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20 грудня 2018 року.

Суддя: ___________