Справа №:755/3060/18
Провадження №: 2/755/2503/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді - Савлук Т. В..

секретаря - Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним.

07 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору довічного утримання від 01 грудня 2011 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити заяву про забезпечення позову, з підстав, викладених у поданій до суду заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, вважає подану заяву безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачем не наведено ґрунтовних підстав, які мали підтвердити той факт, що відповідачем ОСОБА_2, яка є співвласником спірної квартири, вживаються заходи, спрямовані на відчуження належної їй частини квартири.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Треті особи - державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р. С. та представник Головного територіального управління юстиції в м. Києві, в підготовче судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши думку учасників справи, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечення щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. ( п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України)

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву ро забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду прозадоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки за змістом предмету спору позивачем оспорюється Договір довічного утримання від 01 грудня 2011 року, де стороною виступала ОСОБА_2, та після смерті відчужувача ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, набула право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, тому за наявності наданих позивачем доказів, які свідчать про наміри відповідача ОСОБА_2 відчужити належну їй частину спірної квартири, висловлені у листі - пропозиції датований 22 березня 2018 року адресований позивачу про намір відчужити об'єкт нерухомого майна та пропозицією придбати належну відповідачу частину іншому співвласнику майна, є підстави допускати, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи зробить неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.149-150, 257, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Центр допомоги та соціального захисту пенсіонерів «ПЕНСІОН», треті особи: державний нотаріус 14-ої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Семенівна, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання правочину недійсним, - задовольнити.

Накласти арешт на ? частки квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору довічного утримання від 01 грудня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїсою Семенівною.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Копію ухвали направити для виконання доДніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Копію ухвали направити для відома до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена, але оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

З текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я