Справа № 297/2211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВ «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник ТОВ «Закарпатгаз Збут» за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8383,27 гривень основного боргу, 2293,60 гривень інфляційних втрат та 655,06 гривень 3% річних.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що протягом липня 2015 року червня 2016 року споживачем ОСОБА_1 здійснювалося фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан споживача, акт про припинення газопостачання, яким зафіксовано показник лічильника природного газу. Відповідач не зверталася до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувалася послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов'язків, що з них випливають. Таким чином, розрахунок за надані послуги з газопостачання здійснюється відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ. ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу, свої зобов'язання виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу, проте остання не виконувала взятих на себе зобов'язань та не сплачувала вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ. Таким чином, заборгованість за спожитий природний газ за адресою: с. Вари, вул. Дружби, 8, Берегівського району, Закарпатської області станом на 04.10.2018 року становить 8383,27 гривень основного боргу, 2293,60 гривень інфляційних втрат та 655,06 гривень 3% річних. Оскільки відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснюється ТОВ «Закарпатгаз Збут» просить стягнути з ОСОБА_1 борг за спожитий природній газ у вищевказаному розмірі та судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 року «Про затвердження положення про покладення спеціальних обовязків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», на виконання ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ «Закарпатгаз Збут».

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила № 2496) та п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 (далі Типовий договір), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 2 Розділу II Правил № 2496 визначено, що за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил № 2496 та п. 1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття».

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно-правові відносини щодо надання та споживання житлово-комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, відомості про їх оплату та наявність у відповідача особового рахунку № НОМЕР_1. Розрахунки за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ.

Відповідач не звертався до ТОВ «Закарпатгаз Збут» із заявами про припинення подачі газу, відмови від послуг ТОВ «Закарпатгаз Збут», а фактично користувалася послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обовязків, що з них випливають. Такі дії відповідача свідчать про прийняття нею умов Договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим пяти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.

ТОВ «Закарпатгаз Збут», як постачальник природного газу свої зобовязання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобовязань та не сплачує вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем за спожитий природний газ.

Так, ст. 526 ЦПК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 4.5 та п. 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу УРСР, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природній газ за адресою с. Вари, вул. Дружби, 8, Берегівського району, Закарпатської області станом на 04.10.2018 року становить 8383,27 гривень основного боргу, 2293,60 гривень інфляційних втрат та 655,06 гривень 3% річних.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що відповідач у добровільному порядку належним чином не здійснює оплату за спожитий природній газ, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ТОВ «Закарпатгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача 1762 гривень судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу УРСР, ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 141, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (, юридична адреса: 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2) заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 11331 (одинадцять тисяч триста тридцять одну) гривню 93 копійки з яких 8383,27 гривень основного боргу, 2293,60 гривень інфляційних втрат та 655,06 гривень 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (, юридична адреса: 88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2), судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) гривні, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закаратської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_3.