Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 вересня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, Бабушкінський ВДВС ДМУЮ про звільнення майна з-під арешту -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відповідно якого просив суд звільнити з-під арешту придбане ним на прилюдних торгах майно, а саме: автомобіль ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що постановою слідчого СВ відділу по ДТП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.07.2012 року вжито заходи забезпечення цивільного позову, заборонено відчуження нерухомого майна та транспортних засобів, що належать ОСОБА_2, а на підставі цієї постанови УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області до бази даних внесено примітку «оголошено в розшук» у відношенні транспортного засобу ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що належав ОСОБА_2

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальних збитків 23020 грн., моральної шкоди 500 000 грн. В порядку виконання вироку суду, державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 було складено акт опису та арешту майна боржника, в тому числі спірного автомобіля. В рахунок погашення боргу спірний автомобіль був реалізований державним виконавцем з аукціону, переможцем в яких є він, про що у нотаріуса він отримав свідоцтво про право власності. Постановою державного виконавця Григорук П.В. від 18.09.2013 року арешт, накладений в межах виконавчого провадження скасований, 18.09.2013 року йому видано довіреність на зняття з обліку автомобіля.

Проте, виконуючи доручення державного виконавця, при зверненні до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області для зняття з реєстрації спірного автомобіля та постановлення на облік за собою, він дізнався, що санкція «оголошення в розшук» не знята, відчуження майна заборонено, як і обмежено користування ним, що порушує його права як нового власника майна.

Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце справи були повідомлені належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що постановою слідчого СВ відділу по ДТП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 10.07.2012 року вжито заходи забезпечення можливого цивільного позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а також транспортних засобів, належних ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за ч.2 ст.286 КК України у відношенні ОСОБА_7

19.10.2012 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну шкоду в сумі 23020 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн.

В порядку виконання зазначеного виконавчого листа державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_8 складено акт опису та арешту майна від 27.02.2013 року, зі змісту якого вбачається, що у боржника ОСОБА_7 вилучено та передано на відповідальне зберігання ПП «СП Юстиція» автомобіль ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

09.09.2013 року ДФ ТОВ «Укрспецторг Групп» проведено аукціон з реалізації рухомого майна, яке належить ОСОБА_2, а саме автомобіля ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, про що складено протокол №04-0418/13, підписаний ліцитатором та позивачем, як переможцем аукціону та погоджений директором зазначеного товариства.

По вивченню зазначеного протоколу судом встановлено, що переможцем аукціону є позивач ОСОБА_1, пропозиція якого склала 26 100 грн.

18.09.2013 року державним виконавцем складено акт про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, де визначено переможцем позивача, який сплатив 26 100 грн.

В той же день, тобто 18.09.2013 року державним виконавцем винесено постанову про звільнення з-під арешту автомобіля ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, видачу дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зняття його з обліку. В обґрунтування постанови зазначив, що транспортний засіб був реалізований в рахунок погашення боргу перед стягувачем ОСОБА_5, у звязку з чим необхідність в арешті майна боржника відпала.

18.09.2013 року Бабушкінським ВДВС ДМУЮ видано на імя позивача довіреність, якою уповноважено позивача зняти з обліку автомобіль марки ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ст. 62 зазначеного закону, реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач не є учасником кримінального процесу та не має жодного відношення до кримінальної справи в рамках якої накладеного арешт на майно засудженого, а відтак, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 370-1 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Так, зокрема, питання підвідомчості даної категорії справ було вирішено Постановою Верховного суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 предметом перегляду якого стала суперечка за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження. Так, позивач посилався на ту обставину, що саме він є власником майна, яке було обтяжене на підставі постанови слідчого про накладення арешту на майно та цінності підозрюваного. Право власності позивача на арештоване майно було підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально, а підставою для звернення до суду став той факт, що на належні позивачу об'єкти нерухомого майна накладено арешт в рамках кримінального провадження, учасником якого він не є. При цьому постанова була прийнята щодо третьої особи, а сам позивач не мав ніякого відношення до підозрюваного. ВСУ дійшов висновку, що право власності особи, яка не є учасником кримінального судочинства, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а отже, законодавство про захист права власності поширюється на ці відносини. Таким чином, вимоги особи, засновані на його право власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Зважаючи на те, що позивач набув право власності на спірний автомобіль, придбавши його з аукціону, дійсність якого ніким не оспорена, для належного користування має зняти його з обліку, чого зробити не може в силу наявної заборони відчуження спірного майна, що обліковується в тому числі і за даними УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що у сукупності перешкоджає здійсненню права власності позивача на річ, суд вважає позовні вимоги цілком обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір віднести за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з-під арешту автомобіль марки ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_1 та зняти з нього заборону на відчуження, накладені 10.07.2012 року постановою слідчого СВ відділу по ДТП ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

Скасувати санкцію «оголошено в розшук», що значиться за автомобілем марки ОСОБА_3, 2002 року випуску, д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, внесену Управлінням ОСОБА_9 України в Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідачів, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова