АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-195/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1471/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року, ухваленого під головуванням судді Куренкова Є.С.,-

встановила:

У червні 2010 року заступник прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернувся в суд з даним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що органами досудового розслідування ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2012 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 11-1 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Даною постановою суду встановлено, що ОСОБА_1, як директор ПП «Фіш Хаус» умисно не сплатив податок на додану вартість у сумі 673 539 грн. 00 коп., чим заподіяв державі матеріальної шкоди.

З урахуванням уточнень до позовних вимог, прокурор просив стягнути з відповідача в дохід держави податкову заборгованість в розмірі 673 539 грн. 00 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2015 рокупозов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 673 539 грн. 00 коп. податкової заборгованості.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні прокурор проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2012 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Вказаною постановою суду встановлено, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 212 КК України, як умисне ухилення від сплати податків, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету грошових коштів у великих розмірах; за ч. 2 ст. 366 КК України як внесення неправдивих даних в офіційні документи, що призвело до тяжких наслідків, чим скоєно службовий підлог; за ч. 2 ст. 205 КК України, як фіктивне підприємництво, тобто створення суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, чим заподіяно велику матеріальну шкоду державі.

Крім того встановлено, що ОСОБА_1, як директор ПП «Фіш Хаус», умисно не сплатив податок на додану вартість у сумі 673 539 грн. 00 коп., що у 1 000 різ і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор просив стягнути в дохід держави податкову заборгованість, оскільки у судовому порядку встановлено, що ОСОБА_1, будучи службовою особою, своїми умисними діями ухилився від сплати податків, вносив неправдиві відомості до офіційних документів, та здійснював фіктивне підприємство.

У відповідності до п.п а п. 2 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) платником податку є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізації робіт та надання послуг вартісного характеру.

Згідно ст. 128 Господарського Кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 квітня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1, як директор ПП «Фіш Хаус», умисно не сплатив податок на додану вартість у сумі 673 539 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_1 умисно не сплатив податок на додану вартість, не як фізична особа - суб'єкт господарювання, яка ухилилася від сплати податку, а як службова особа приватного підприємства «Фіш Хаус».

Оскільки платником податку на додану вартість є ПП «Фіш-Хаус», тому стягнення податкової заборгованості повинно здійснюватись винятково з платника податку, податкові зобов'язання якого не були виконані, тобто з підприємства.

Висновок суду про покладення такого обов'язку на службову особу, є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністьвисновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду 21 липня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову заступника прокурора Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 14 травня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Г.М. Кирилюк

І.М. Рейнарт