КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 755/10799/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/602/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта банк»

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого 15 березня 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Савлук О.В. (інформація про дату складання повного судового рішення відсутня),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, в якому просив стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 739883 грн 15к., з яких: 355476 грн 76 к. - тіло кредиту та 316749 грн 20 к. - сума заборгованості за відсотками та 67657 грн 20 к.- пені.

Посилається на те, що 11 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0, відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 19208,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,85% за користування кредитом на строк з 11 квітня 2008 року по 10 квітень 2015 року. В забезпечення виконання зобов'язання відповідача ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором, 11 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №196088, відповідно до умов якого поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком. 8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює кредитора АТ «УкрСиббанк» у зазначених зобов'язаннях. Зокрема і за кредитним договором № 0 від 11 квітня 2008 року. У зв'язку з невиконанням відповідачами зазначених договорів виникла заборгованість. А тому позивач змушений звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року в сумі 739883 грн 15 к. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпровським районним судом міста Києва від 17 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по даній справі задоволено та скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року, у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 в інтересах ПАТ «Дельта банк» подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що необґрунтовано не прийняв до уваги те, що у договорі укладеному 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» первісний кредитор вказував про наявну заборгованість відповідачів.

В судовому засіданні Представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав наведеній у ній.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін. Вказувала, що заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» не має, оскільки в матеріалах справи наявна довідка ПАТ «УкрСиббанк» про відсутність заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, тому в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Від відповідачів відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У зв'язку з утворенням Київського апеляційного суду, відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа розподілена 3 жовтня 2018 року та присвоєно номер 22-ц/824/602/2018.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшов наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 та Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно умов яких Банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 19208 доларів США, терміном до 10 квітня 2015 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,85 % річних, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати й повернути банку зазначені кошти в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.3.2. Договору, сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (а.с.5-16, 19-21, том 1).

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11 квітня 2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 196088 від 11 квітня 2008 року.

17 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 2 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, якою строк сплати процентів встановлено з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти та у зв'язку з цим складено графік погашення кредиту в новій редакції (а.с.17-18, том 1).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (а.с. 30-31, 32, том 1).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2011 року позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2.в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсиббанк» 19071,28 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 22 лютого 2011 року 151427,87 грн. заборгованості по кредиту, 5992,48 грн. пені за порушення термінів повернення кредиту. (а. с. 111, том 1).

Згідно з Акту приймання - передачі автомобіля від 15 червня 2011 року, ОСОБА_3 добровільно передав, а ПАТ «Укрсиббанк», в особі ОСОБА_5, прийняв легковий автомобіль Skoda Octavia Tour, 2008 р. в., шасі № НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1 (два комплекти ключів), який перебував в заставі у відповідності до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 11 квітня 2008 року (а. с. 89, том 1).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки від 28 вересня 2011 року, виданої Начальником Хмельницького ТУ АТ «Укрсиббанк» БарабашР. П. (вих. №30-2561), ПАТ «Укрсиббанк», у відповідності до умов договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 11 квітня 2008 року, укладеного з ОСОБА_7 повідомило, про повне погашення заборгованості за даним кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.545 цього ж Кодексу прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання.

Не заслуговують посилання представника позивача про те, що зі змісту даної довідки вбачається, що відповідачем сплачена лише заборгованість, оскільки аналізуючи зміст довідки від 28 вересня 2011 року, виданої Начальником Хмельницького ТУ АТ «Укрсиббанк» Барабаш Р. П. (вих. №30-2561) можна дійти висновку, що ОСОБА_3 виконав у повному обсязі умови кредитного договору № 0 від 11 квітня 2008 року.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Також, представником позивача у суді апеляційної інстанції зазначалось про те, що у відповідачів існує заборгованість за кредитним договором № 0 від 11 квітня 2008 року, оскільки після надання вказаної вище довідки АТ «Укрсиббанк» переуступило право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за вказаним договором. Проте апеляційний суд не приймає такі твердження представника позивача, оскільки стороною позивача не доведено факту наявності заборгованості, зокрема не надано доказів, що надана стороною відповідача довідка є сфальшованою.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, у зв'язку з їх недоведеністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, судом,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта банк»- залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: