Провадження № 2/127/4400/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що 28 листопада 2014 року, знаходячись на заробітках в Москві, помер син позивачів - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок смерті сина відкрилась спадщина на 1/3 квартири (при 17/1000 спільній частковій власності) за адресою м. Вінниця, вул. Стахурського, на даний час ОСОБА_6, б. 62, кв.16. Дана 2-х кімнатна квартира, загальною площею 47,0 кв.м. 26.03.1998 року рішенням Вінницької міської ради за № 350, була приватизована в рівних долях на 3-х осіб : на ОСОБА_4 - 1/3 , ОСОБА_2 1/3, ОСОБА_5 - 1/3, про що було видано свідоцтво на право власності на житло від 26.03.1998 року, зареєстроване Вінницьким обласним ОБТІ і книзі № 405, за реєстровим № 665/36350 від 22.11.1998 року. Смерть сина була для позивачів дуже сильним нервовим потрясінням, яке призвело не просто до загострення тяжких захворювань (д/з : остеоартроз і спіндільоз хребта, поліостеоартроз, отсероартроз обох колінних суглобів, гонартроз III ст. та інше), ОСОБА_2 фактично перестала ходити. В зв'язку з майже повною нерухомістю позивачка перенесла дві складні операції з протезування колінних суглобів : одну в грудні 2014 року, другу - в травні 2015 року. Після операцій вона періодично подовгу знаходилась на лікуванні в різних медичних закладах. Важкий, обтяжливий догляд за хворою, ліг на плечі іншого позивача, батька ОСОБА_7 та сестри ОСОБА_5, Відповідачці по справі. Постійний стрес, моральне і фізичне напруження від турбот, не могли не позначитись на здоров'ї іншого позивача, батька ОСОБА_7, вже дуже немолодого чоловіка. Воно стало різко погіршуватись і в 2016 році дізнались, що ОСОБА_4. хворий на рак. В жовтні 2016 року він був прооперований з приводу пухлини легень. Почався довгий період - спочатку опромінювання - 27 разів, потім відновлення, потім постійного контролю за наявністю злоякісних пухлин, реабілітації та інш. Весь цей час позивачам ніколи було навіть подумати про те, що після сина залишилась спадщина і їм необхідно зробити хоч-які небудь кроки до його прийняття. Тільки до кінця весни 2018 року, стан здоров'я дозволив позивачам звернутися до нотаріуса, де вони дізнались про те, що пропустили встановлений термін для прийняття спадщини за законом після смерті сина. В зв'язку з цим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії спочатку відносно ОСОБА_4 від 15 травня 2018 року за № 231, а пізніше 5 вересня 2018 рок за № 484 винесена відносно ОСОБА_2. Вважають, що строк для прийняття спадщини нами, спадкоємцями, був пропущений виключно з поважних причин. Просять визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5, який помер 28.11.2014року.

Ухвалою суду від 19.10.2018року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні ОСОБА_4 та представник позивачів позов підтримали за обставин викладених в позові, просили позов задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть 28.11.2014року помер ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на житло від 26.03.1998року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 (1/ 3), ОСОБА_2 ( 1/ 3), ОСОБА_5 (1 /3) (а.с.10).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2018року № 484 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 28.11.2014р. ОСОБА_5 (а.с.12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2018року № 231 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 28.11.2014р. ОСОБА_5 (а.с.13).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 в період з 24.10.2016року по 12.12.2016року перебував на стаціонарному лікуванні в Вінницькому обласному клінічному онкологічному диспансері (а.с.16).

Згідно виписки карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 в період з 03.02.2014року по 17.02.2014р. перебувала на стаціонарному лікуванні в МКЛ №1 (а.с.23).

З виписки з історії хвороби стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в ЦПМСД в період з 10.10.2014року по 24.10.2014р. (а.с.24).

Згідно виписок із медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_2 в період з 30.03.2015р. по 07.04.2015р. та в період з 07.12.2015р. по 17.12.2015р. перебувала на стаціонарному лікуванні в МКЛ ШМД (а.с.25, 26).

В період з 05.09.2016р. по 26.09.2016 р. ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в Науково дослідному інституті реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.,ОСОБА_9 (а.с.27).

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого ревматологічного відділення ОСОБА_2 в період з 17.09.2018р. по 01.10.2018р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Науково дослідному інституті реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М. І. Пирогова (а.с.51).

Відповідно до довідки Науково дослідного інституту реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М. І. Пирогова від 18.09.2018р. ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в кардіо ревматологічному відділенні інституту з 05.09.2016р. по 26.09.2016р. (а.с.52).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що позивачі після смерті сина ОСОБА_5 неодноразово перебували на лікуванні, що підтверджується матеріалами справи, та не мали змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідно встановити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За клопотанням позивачів судові витрати залишити за ними.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5, який помер 28.11.2014року.

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 16.11.2018 року.

ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1.

ОСОБА_2, вул. Щаслива, 12, с. Дашківці, Літинського району, Вінницької області, ІПН НОМЕР_2.

ОСОБА_3, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_3.

Суддя: