Справа № 486/837/18
Провадження № 2/486/463/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі головуючого - судді Франчук О.Д.,

за участю секретаря - Деменко К.Л.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син - ОСОБА_5. В зв'язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2008 року його зобов'язано сплачувати аліменти. Подружні відносини між ними не склались та 23 травня 2013 року вони розірвали шлюб. Ще до розірвання шлюбу відповідач поїхав до м. Києва де і проживає на даний час. З того часу ОСОБА_3 не цікавиться своїм сином його здоров'ям та розвитком, не вживає заходів для того щоб побачитись з сином, не приймає ніякої участі у житті сина, не займається його вихованням, фізичним та духовним розвитком не утримує його матеріально, розмір заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів складає 123206,00 грн. Він взагалі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. В зв'язку з чим просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_6.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відзиву на позовну заяву до суду не подав.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

15 листопада 2018 року представник третьої особи надіслала на адресу суду клопотання, в якому просила суд проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Виклик відповідача ОСОБА_3 в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Однак, будучи належним чином повідомленим, останній до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом та змін спірних правовідносин.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23 травня 2013 року (а.с. 5).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію), станом на 05 червня 2018 року малолітній ОСОБА_5 проживає за місцем мешкання своєї матері ОСОБА_7, в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно акту обстеження умов проживання від 30 липня 2018 року, у зазначеній квартирі умови для проживання малолітнього ОСОБА_5 створені належним чином. В ході бесіди ОСОБА_5 повідомив спеціалістам служби у справах дітей, що останній раз бачив батька ОСОБА_3 в 2014 році. Він його не відвідує, не вітає зі святами, не допомагає матеріально. З батьком спілкується дуже рідко в телефонному режимі, під час розмов батько обіцяє зустрітись, однак жодного разу не дотримався обіцянки, через що ОСОБА_5 тримає на нього образу.

Відповідно до характеристики наданої Южноукраїнською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3, ОСОБА_9 навчається в четвертому класі даної школи. Батько жодного разу за цей навчальний рік не з'явився до школи, не телефонував вчителю та не цікавився навчанням сина (а.с. 8).

Як вбачається з довідки Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області № 2511/1 від 11.06.2018 року, ОСОБА_2 в період з 01.01.2018 року по 01.06.2018 року не отримувала аліменти з ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 2-1098 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 20 листопада 2008 року (а.с. 9).

Відповідно до довідки Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області № 379/1/2512 від 11.06.2018 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2-1098 виданим Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 20 листопада 2008 року станом на 01 червня 2018 року становить 123206, 54 грн. (а.с. 10 - 11).

17 серпня 2018 року спеціалістами служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради було обстежено умови проживання відповідача - ОСОБА_3, та відповідно до акту обстеження умов проживання встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 проживають батьки відповідача та, відповідно, баба та дід малолітнього ОСОБА_5. ОСОБА_3 зареєстрованій в даній квартирі, однак проживає в м. Києві. До м. Южноукраїнськ Миколаївської області він приїздив у грудні 2015 року та був до серпня 2016 році. В ході бесіди з батьками відповідача спеціалістами служби у справах дітей встановлено, що ОСОБА_3 періодично передає гроші сину та телефонує йому, останній раз телефонував 23 серпня 2018 року, вітав з наступаючим Днем народження.

Згідно висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 19 вересня 2018 року № 246 орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, щодо його малолітнього сина ОСОБА_5.

V. Оцінка суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18 Конвенції з прав дитини, ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя і несуть відповідальність за її виховання та розвиток.

Згідно ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 164 ч. 1 п.2 СК України передбачає, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому, приймаючи до уваги що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина, не цікавиться його життям, фізичним і духовним розвитком, не піклується про стан його здоров'я, та матеріально не забезпечує хлопчика, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_6, підлягають задоволенню.

На думку суду, позбавлення ОСОБА_3 його батьківських прав, буде насамперед захистом прав та інтересів дитини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавити батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.Д. Франчук