АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1877/18Головуючий по 1 інстанції - Фролов О.Л.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4;

третя особа: Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_4

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Фролова О.Л. у Тальнівскьому районному суді Черкаської області 23 жовтня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей, -:

в с т а н о в и в :

11.10.2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей.

23 жовтня 2018 року ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4, оскаржив ухвалу в апеляційному порядку в частині підсудності, подавши апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що, на його думку, ухвала прийнята судом з порушенням процесуального законодавства та посилається, що згідно до п. 1 ст. 28 ЦПК України, підсудність справ за вибором позивача відноситься лише щодо позовів про стягнення аліментів, а тому звертає увагу, що за вибором позивача не може подаватися позов з вимогою про визначення місця проживання дітей, оскільки це право позивача не закріплено у ст. 28 ЦПК України. Таким чином, ОСОБА_4, вважає, що судом допущено порушення вимог, закріплених ст. 27 ЦПК України, неправильно встановлена підсудність за позовом про визначення місця проживання дітей.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 23.10.2018 року у частині відкриття провадження у справі за позовом про визначення місця проживання дітей та направити справу з данною вимогою до Подільського районного суду м. Києва за місцем реєстрації та проживання відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа у суді апеляційної інстанції підлягає розгляду апеляційний судом Черкаської області та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам статтей 175, 177 ЦПК України, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, підсудна Тальнівському районному суду Черкаської області, підстави для її повернення, відмови у відкритті провадження, залишення без руху відсутні.

Апеляційний суд, погоджується з висновком суду першої інстанції , оскільки вважає, що судом не допущено порушення вимог процесуального права при вирішення питання щодо відкриття провадження у даній справі за вказаних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей.

У позовній заяві ОСОБА_3 у якості адреси свого місця проживання вказує АДРЕСА_2

Як вбачається з матеріалів справи місце проживання відповідача ОСОБА_4 АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визначення батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Отже, дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред'явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов'язані з невиконанням обов'язку по утриманню, передбачені статями 180-201 СК України, можуть пред'являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача

Як зазначалося раніше та вбачається із позовної заяви ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей.

Апеляційний суд, звертає увагу, що позовна заява одночасно містить дві вимоги, а саме: стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей. Оскільки в позовній заяві міститься позовна вимога про стягнення аліментів, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги закону, виходячи із змісту пред'явлених позовних вимог та змісту ч.1 ст.28 ЦПК України, тому дійшов вірного висновку, постановивши ухвалу про відкриття провадження у даній справі, та не порушивши правил підсудності, оскільки дані вимоги заявлено позивачем та викладено в одній позовній заяві, які не можуть бути розділені.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН з прав дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, враховуючи, що діти проживають разом з матір'ю у м. Тальне Черкаської області, а батько дітей - відповідач у справі мешкає у м. Києві, то більш доцільним є розгляд справи по місцю знаходження позивача разом з малолітніми дітьми, виходячи із інтересів дітей, та заявлених вимог про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей разом з матір'ю .

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції не допущено порушення вимог процесуального права щодо визначення підсудності даної справи, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення апеляційним судом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки вони є помилковими, безпідставними, спростовуються вимогами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відкриття провадження по даній справі відповідно до вимог чинного законодавства, та судом правила підсудності не порушено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375 , 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Тальнівської районної державної адміністрації Черкаської області про стягнення аліментів на дітей та визначення місця проживання дітей - залишити без змін.

Судові витрати залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів у порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.