Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1574/18 Головуючий у 1-й інст. Саланда О. М.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/1574/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2018 року, постановлене під головуванням судді Саланди О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2007 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісячно.

Оскільки ОСОБА_2 несвоєчасно сплачує аліменти, виникла заборгованість у розмірі 18604 грн. 93 коп., яка була виплачена відповідачем у квітні 2018 року.

Вказана обставина свідчить про те, що вона вправі ставити питання про стягнення неустойки ( пені), розмір якої не може бути більшим, ніж 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки розмір пені за період із листопада 2015 року по червень 2016 року вже перевищує 100 відсотків заборгованості, відтак є підстави обмежити розмір пені загальним розміром заборгованості зі сплати аліментів

Враховуючи вищезазначене, просила стягнути із відповідача на її користь неустойку (пеню) за порушення строків сплати аліментів в розмірі 18604 грн. 93 коп.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів протягом періоду з листопада 2015 року по січень 2018 року в розмірі 2684 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки стягнув пеню за період з листопада 2015 року по січень 2018 року, водночас, позивач просила стягнути пеню за період з листопада 2015 року по червень 2016 року.

Також вважає, що існує переплата аліментів, відтак пеня за травень 2017 року, вересень 2017 року, жовтень 2017 року, грудень 2017 року та січень 2018 року взагалі не повинна нараховуватись.

Окрім того, несвоєчасна сплата аліментів зумовлена тим, що він протягом вказаного періоду проходив курс реабілітації після повернення із зони АТО, де проходив військову службу.

Поза увагою суду залишилась й та обставина, що на час звернення до суду з даним позовом заборгованість повністю ним сплачена.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу, пояснивши, що погашення заборгованості зі сплати аліментів звільняє його від обов'язку сплачувати пеню. Стверджує, що наявність заборгованості зумовлена поважними причинами, проте докази на підтвердження зазначених обставин у нього відсутні.

На думку ОСОБА_1, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки відповідач мав можливість своєчасно сплачувати аліменти. Протягом тривалого періоду вона самостійно утримувала доньку й вважає, що стягнення пені є справедливою компенсацією за ухилення відповідача від обов'язку утримувати дитину.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2007 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 12 червня 2007 року й до досягнення дитиною повноліття.

Досліджена судом довідка-розрахунок нарахованих та сплачених аліментів, видана Малинським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 14 березня 2018 року, містить інформацію про те, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з листопада 2015 року по березень 2018 року становила 18604 грн. 93 коп. На даний час вказана заборгованість погашена.

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від для прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, зазначеною нормою на боржника покладений обов'язок сплатити неустойку (пеню) у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів з його вини.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 наголошував на тому, що заборгованість виникла внаслідок об'єктивних обставин, а саме, проходження ним курсу реабілітації після повернення із зони АТО. Проте, доказів на підтвердження даної обставини, не надав.

Сплата ним вказаної заборгованості на час пред'явлення позову, а також наявність переплати аліментів протягом наступного періоду, не звільняє його від обов'язку сплатити неустойку (пеню), передбачену ст.196 СК України.

Таким чином, враховуючи межі апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та зводяться до переоцінки досліджених судом першої інстанції доказів.

Керуючись ст.ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 5 жовтня 2018 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 грудня 2018 року.

Головуюча Судді: