АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/780/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Пономаренко В.В., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

з участю секретаря: Попова М.В.

учасники справи:

заявника ОСОБА_2

представника заявника адвоката Манзар Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суд Черкаської області від 19 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: департамент соціальної політики Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

ухвала постановлена під головуванням судді Позарецької С.М.

повний текст ухвали виготовлено 19 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: департамент соціальної політики Черкаської міської ради.

Ухвалою Придніпровського районного суду Черкаської області від 19 березня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що районний суд невірно застосував норми процесуального права, та прийшов до помилкового висновку, що дана справа не підлягає розгляду в цивільному судочинстві.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зацікавлена особа не скористалася своїм правом подачі до суду відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції прийшов до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки існує окремий порядок врегулювання спірних правовідносин, передбачених Порядком, що затверджений постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51 (№51-97-п), і у випадку відмови, заявник має право оскаржити її в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як зазначено в ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено ч.1 ст. 315 ЦПК України. Частиною другою вказаної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду

Крім того, у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що згідно з Законом України від 28 лютого 1991 року № 796?XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і затвердженого на підставі цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС може видаватися на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період (визначений законодавством), пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, у тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. Інші питання щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вирішуються на підставі відповідних документів, а спірні питання - комісіями при виконкомах Київської і Житомирської обласних Рад народних депутатів і при Міністерстві у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до пункту 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать особи , залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Департамент соціальної політики своїм листом №8465/28-5/10 від 07.07.2017 року відмовив ОСОБА_2 в встановленні статусу інваліда війни, у зв`язку з тим, що відсутні документи щодо залучення ОСОБА_2 до формувань Цивільної оборони.

Відповідна правова позиція висловлена і Верховним Судом України в узагальненні "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01 січня 2012 року, де зокрема зазначено, що не підлягають розгляду в судах заяви про встановлення факту безпосередньої участі протягом певного періоду на будь-яких роботах, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС проводиться за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання міськими державними адміністраціями.

Підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є період роботи (служби) в зоні відчуження, який підтверджено відповідними документами: посвідчення про відрядження в зону відчуження; військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС здійснюється компетентним органом, а відмова даного органу у встановленні такого статусу може бути оскаржена в судовому порядку.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року (№ 61-10952 св 18), висновки якого щодо застосування відповідних норм права підлягають врахуванню судами відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки законодавством визначено позасудовий порядок, який дає змогу особі підтвердити факт перебування в формуваннях Цивільної оборони та встановлення статусу інваліда війни, то ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, відсутні підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суд Черкаської області від 19 березня 2018 року, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є такими, що не можуть бути взяті до уваги при перегляді оскаржуваної ухвали.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суд Черкаської області від 19 березня 2018 року - відхилити, а ухвалу Придніпровського районного суд Черкаської області від 19 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: департамент соціальної політики Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі тридцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Судді В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

В.І. Ювшин

Повний текст постанови виготовлено 08 травня 2018 року