Провадження № 4-с/344/13/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Стефанець Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 03.11.2017 року звернулась в суд з наведеною скаргою, посилаючись на те, що 23.10.2017 року головний державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме: виконавчого листа Івано-Франківського міського суду від 18.01.2013 року за № 0907/5844/2011 у звязку із тим, що стягувачем подано заяву про повернення виконавчого документу. Прийняття оскаржуваної постанови відбулось із порушенням норм права, тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Скарга перебувала у провадженні в судді Островського Л.Є.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю Островського Л.Є. звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку.

На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Островського Л.Є.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Бабій О.М.

09 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М.

09 жовтня 2018 року скаргу прийнято до провадження суддею Бабій О.М., призначено судове засідання на 18 жовтня 2018 року на 09 год. 30 хв., копію ухвали направлено учасникам справи.

В судове засідання 18 жовтня 2018 року зявились представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 та заінтересована особа ОСОБА_3

Сторони просили відкласти судове засідання у зязку з неявкою їх представників, адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Також представник заявника просила витребувати у державного виконавця оригінал заяви стягувача ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу.

Таке клопотання представника заявника судом було задоволено та ухвалено витребувати для огляду в судовому засіданні оригінал заяви ОСОБА_1 від 19.10.2017 року про повернення виконавчого документу.

В судове засідання 15 листопада 2018 року прибув головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 та надав суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні представники скаржника вимоги скарги підтримали з підстав наведеній в ній, також додатково пояснили, що оригіналу заяви стягувача про повернення виконавчого документу немає, а тому постанова головного державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню.

Головний державний виконавець Раковецький М.С. в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, суду пояснив, що заява ОСОБА_1 була подана до ДВС, зареєстрована в журналі та в електронній системі і передана йому, куди подійвся оригінал заяви із матеріалів виконавчого провадження йому на даний час не відомо. Свої дії та оскаржувану постанову вважає законними.

Боржник ОСОБА_3 та його адвокат в судовому засіданні вимоги скарги заперечили, суду пояснили, що стягував подав заяву про повернення виконавчого документу, а головний державний виконавець діючи відповідно до вимог чинного законодавства виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Крім того у своїй скарзі від 03.11.2017 року ОСОБА_1 не вказує про таку підставу скарги як відсутність оригіналу своєї заяви про повернення виконавчого документу стягувачу, тобто представниками змінено підставу скаргу в процесі її розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали скарги та копії матеріалів виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

18 січня 2013 року Івано-Франківського міським судом видано виконавчий лист №0907/5844/2011 року про зобовязання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку № 42 на вул. Софіївській в м. Івано-Франківську шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища.

23 жовтня 2017 року до Івано-Франківського відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_7, як вказано «підписана особисто» від 19 жовтня 2017 року, про повернення виконавчого документу без виконання.

23 жовтня 2017 року головний державний виконавець Раковецький М.С. прийняв постанову про повернення виконавчого документу стгяувачу оскільки стягувачем подано таку заяву.

Підставою повернення головний державний виконавець вказав п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі дії старшого державного виконавця є правомірними з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Отже, головний державний виконавець діяв згідно вимог ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявником у скарзі та його представниками у судовому засіданні не зазначено які саме норми чинного законодавства порушив головний державний виконавець Раковецький М.С. при прийнятті постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та не надано на підтвердження неправомірності дій виконавця жодних доказів.

Відсутність оригіналу заяви ОСОБА_1 від 19.10.2017 року на даний час у матеріалах виконавчого провадження не може підставою для визнання дій та постанови головного державного виконавця незаконними та скасування постанови.

Посилання представників скаржника на те, що ОСОБА_1 визнаний недієздатним, хворіє з 2014 року, а тому він не міг самостійно подати таку заяву, також є необґрунтованими, оскільки як вбачається із рішення Івано-Франківського міського суду від 30.08.2018 року ОСОБА_1 визнано обмежено дієздатним, рішення суду набрало законної сили з 01.10.2018 року. Із рішення вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Івано-Франківській ОПНЛ № 3 з 2014 року,однак із заявою про обмеження його дієздатності ОСОБА_5 звернулась аж в 2018 році, тобто, до цього часу підстав для обмеження дієздатності не було.

Відповідно до статті 451 ЦПК України За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає що постанова прийнята згідно вимог Закону, а тому є правомірною та скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.М. Бабій