ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

справа № 610/659/18

провадження № 22ц/818/755/18

19 грудня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне сільськогосподарське товариство «Слобідське»,

розглянув в порядку спрощеного провадження у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського товариства «Слобідське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року (суддя Тімонова В.М.)

встановив:

16.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача - ПСП «Слобідське», у якій просила стягнути на її користь грошові кошти у розмірі 7789,18 грн. в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що між нею та ПСП «Слобідське» 30.05.2002 року було укладено договір оренди земельної ділянки. За умовами договору позивач передала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,34 га кадастровий номер НОМЕР_1, з нормативно грошовою оцінкою 193520,66 грн., розташовану за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Земельна ділянка належить їй на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення виконкому Пришибської сільської Ради, Балаклійського району, Харківської області від 25.02.2002 року № 18. За три місяці до закінчення договору позивач надіслала відповідачу лист-попередження про те, що не буде поновлювати договір оренди земельної ділянки. Після закінчення дії договору 30.05.2017 року земельна ділянка знаходилась у обробці у відповідача. Орендна плата з урахуванням податкового збору 18% та військового збору 1,5 % складає 9676,00 гривень та підлягає сплаті орендарем один раз на рік. Однак орендна плата за 2017 рік не виплачена, сума боргу складає 7789,18 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з Приватного сільськогосподарського товариства «Слобідське» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3245,49 грн в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПСП «Слобідське» просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвели до прийняття незаконного рішення по справі. Зазначає, що при прийнятті рішення судом безпідставно були відхилені докази ПСП «Слобідське», зокрема довідка про доходи, отримані від здачі земельної ділянки (паю) в оренду від 26.12.2017 №182 та безпосередньо сам договір оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів виконання своїх зобов'язань по сплаті орендної плати в повному обсязі за весь час користування земельною ділянкою, зокрема за період 01.01.2017 року по 29.05.2017 року та виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки 193520,66 грн. стягнув з відповідача орендну плату за вказані 5 місяців 2017 року у сумі 3245,49 грн.

Проте погодитися з такими суду першої інстанції колегія суддів не може, оскільки вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3, виданого на підставі рішення виконкому Пришибської сільської Ради, Балаклійського району, Харківської області від 25 лютого 2002 року №18 та зареєстрованого в Книзі Записів Державних актів на право приватної власності на землю за №444, ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,34 га (а.с. 6).

26 травня 2002 року між ОСОБА_1 та ПСП «Слобідське» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,34 га, в т.ч. ріллі -5,47 га, сінокоси - 0,44 га, пасовища - 0,43 га у відповідному якісному стані. Грошова оцінка всієї земельної ділянки становить 113027 грн., а ділянки, що передається в оренду - 58617 грн. Договір було укладено на 15 років, починаючи з дня його реєстрації (п.п. 2.2 Договору). Відповідно до п.п. 3.1 за використання зазначеної у договорі земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості орендованої земельної ділянки. Розрахунки закінчуються не пізніше грудня кожного року (а.с. 5).

Право оренди земельних ділянок відповідач набув з моменту його державної реєстрації 30 травня 2002 року.

На виконання договору оренди землі позивач передав у користування відповідача належну йому земельну ділянку, а орендар користувався нею та сплачував орендну плату і земельний податок.

31.01.2018 року ОСОБА_1 звернулась до директора ПСП «Слобідське» з інформаційним листом, в якому просила надати їй інформацію, а саме: чи використовувалась ця земельна ділянка за своїм призначенням, яка культура була посіяна на ній (а.с. 11).

Листом від 11.01.2018 року позивач просила відповідача надати довідку про розмір орендної плати за період з 2002 по 2017 рік за кожен рік окремо та надати копії видаткових касових ордерів, які підтверджують дійсність отримання нею орендної плати (а.с. 12).

Листом від 07.02.2018 року позивач просила видати їй орендну плату за користування земельною ділянкою (а.с. 13).

Із відповіді ПСП «Слобідське» від 27.02.2018 року № 27/02-04 вбачається, що земельна ділянка знаходилась в користуванні ПСП «Слобідське» в період з 30.05.2002 року до 29.05.2017 року. Використовувалась за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час використання земельної ділянки підприємство здійснювало вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур (а.с. 14).

Із відповіді ПСП «Слобідське» від 27.02.2018 року № 27/02-01 вбачається, що земельна ділянка знаходилась в користуванні ПСП «Слобідське» в період з 30.05.2002 року до 29.05.2017 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.05.2002 року, що був зареєстрований 30.05.2002 року Пришибською сільською радою в районному відділі земельних ресурсів, про що в книгу державної реєстрації договорів оренди землі внесено запис № 127. Строк дії договору необхідно відраховувати починаючи з 30.05.2002 року. Відповідно до умов договору, орендар зобов'язаний щорічно сплачувати орендарю орендну плату з розрахунку 1,5% від вартості орендованої земельної ділянки. Строки для розрахунку орендної плати рахуються роками, починаючи з дати набрання чинності договором оренди - 30.05.2002 року. Таким чином, орендна плата за договором нараховувалась та виплачувалась за наступні періоди: з 30.05.2002 року до 29.05.2003 року, з 30.05.2003 року до 29.05.2001 року, і т.д., з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року. За умовами договору орендна плата сплачується не пізніше грудня поточного року. Таким чином, орендна плата за період з 30.05.2002 року до 29.05.2003 року виплачена до 31 грудня 2002 року, і так далі. Виходячи з цього, орендна плата за період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року була виплачена у листопаді 2016 року. Розрахунок орендної плати за договором, виходячи з календарного року, тобто з 01.01.2017 року до 31.12.2017 року є помилковим та таким, що суперечить умовам договору оренди, що діяв з 30.05.2002 року до 29.05.2017 року. Таким чином, заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки у ПСП «Слобідське» перед позивачем відсутня (а.с. 15-16).

Відповідно до довідки про доходи, отримані від здачі земельної ділянки (паю) в оренду, виданої ПСП «Слобожанське» № 182 від 26.12.2017 року, ОСОБА_1 згідно з договором оренди земельної ділянки від 30.05.2002 року було нараховано щорічну орендну плату за період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року у розмірі 9676 грн., в тому числі, податок з доходів фізичних осіб 1741,68 грн. та військовий збір 145,14 грн., виплачено 7789,18 грн. (а.с. 10).

Із інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.04.2018 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,4713 га, розташована на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, належить ОСОБА_1 Право оренди землі зареєстроване за ПАТ АФ «Росія», дата державної реєстрації права - 01.06.2017 року (а.с. 52).

Представником відповідача надано до суду копії видаткових касових ордерів від 10.12.2015 року, 07.10.2016 року та 23.09.2016 року, згідно з якими ОСОБА_1 в рахунок земельного паю видано ПСП «Слобідське»: 1345 грн., 3135 грн та 3000 грн., про що в ордерах міститься підписи одержувача (а.с. 53,54,65).

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до частини 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналогічна норма міститься в ч.9 ст. 93 ЗК України, відповідно до якої відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України від 06.10.98 року N 161-XIV "Про оренду землі".

Відповідно до частини 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 96 ЗК України встановлено обов'язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (пп. "в" частина 1).

Пунктом 3.1. договору оренди земельної ділянки встановлено, що за використання зазначеної у договорі земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі 1,5 % від вартості орендованої земельної ділянки. Орендна плата може встановлюватись в таких формах: грошовій, натуральній, відробітковій, за домовленістю між орендодавцем та орендарем. Розрахунки закінчуються не пізніше грудня кожного року.

Відповідно до умов договору грошова оцінка ділянки, що передається в оренду становить 58617 грн.

Таким чином відповідач повинен був щорічно сплачувати ОСОБА_1 орендну плату у розмірі 879,25 грн.(58617 х 1,5%).

Обрахування розміру орендної плати, виходячи з нормативної грошової оцінки 193520,66 грн. є безпідставним, оскільки не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилання позивача на те, що орендарем в порушення умов договору не було виплачено орендну плату за 2017 рік судовою колегією не приймаються.

Згідно п.п.2.2. термін дії договору -15 років з дати його реєстрації.

Зважаючи на те, що реєстрація договору від 26.05.2002 року відбулась 30.05.2002 року, останнім роком дії договору є період з 30.05.2016 року по 29.05.2017 року.

Беручи до уваги те, що розрахунки за договором закінчуються не пізніше грудня кожного року, орендна плата за останній рік дії договору повинна бути виплачена до 01.01.2017 року, що і було зроблено позивачем.

Як зазначалось раніше, відповідно до довідки про доходи отримані від здачі земельної ділянки (паю) в оренду ОСОБА_1 було нараховано щорічну орендну плату за період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року у розмірі 9676 грн., виплачено 7789,18 грн. Також відповідем було надано до суду копії видаткових касових ордерів від зокрема від 07.10.2016 року та 23.09.2016 року, згідно з якими ОСОБА_1 в рахунок земельного паю отримала 3135 грн. та 3000 грн., про що свідчать підписи одержувача.

Таким чином, за 2016-2017 рік ПСП «Слобідське» було виплачено ОСОБА_1 орендну плату у повному обсязі, у розмірі, що навіть перебільшує розрахований щорічний розмір орендної плати, встановлений договором.

Доводи позивача про те, що орендна плата за 2017 рік має бути виплачена у 2017 році, є помилковими, виходячи із умов договору і вимог закону.

Вказані висновки також узгоджуються з положеннями ч.3 ст.19 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору, якою передбачалось, що внесення орендної плати на майбутній період оренди допускається на термін, не більший одного року.

Суд першої інстанції за зазначене уваги не звернув, неповно з'ясував фактичні обставини, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення позову без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» - задовільнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського товариства «Слобідське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко