Справа № 629/972/18
Номер провадження 2/629/671/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 629/972/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
23.03.2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачам було надано строк для надання відзиву на позов, але в строк відзиву надано не було.
Судом встановлено, що згідно копій договорів оренди від 03.12.2012 року(а.с.13-18), які були укладені з ОСОБА_4, та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.09.2013 року та від 16.11.2013 року(а.с.11-13), позивач по справі є орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами:
19.01.2018 року на вище зазначені землі було укладено договір підряду на вирощування зерна сільськогосподарських культур №19/01/2018(а.с.5-8) між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за яким перший отримує від другого насіння та вирощує врожай на землях, які орендує ОСОБА_1
Відповідно до ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Як визначено в ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Різновидом речових прав особи на чуже майно є емфітевзис -право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, в даному випадку право позивачем було набуте за договором оренди. Згідно із ч.5 ст.102-1 ЗК України, укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до норм ЦК України з урахуванням вимог ЗК України.
Відповідно до ст.761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Зважаючи на наявні в справі матеріали, судом не встановлено, чи дійсно особа, з якою було укладено договір оренди позивачем, має достатні для цього права, а тому не має підтвердження дійсності права користування позивачем спірною землею.
Згідно з положенням статті 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливого порушення, якого на момент подання позову немає, але при цьому у власника є всі підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призведуть до порушення його права.
Із зазначеним позовом може звернутися також особа, яка відповідно до закону або договору має право володіння та користування майном, у тому числі у випадку, коли зазначені перешкоди чиняться власником такого майна.
Стаття 25 ЗУ «Про оренду землі» наділяє орендаря певними обовязками та визначає його права, в тому числі самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи.
Відповідно до ст.27 ЗУ «Про оренду землі» захист прав орендаря на орендовану земельну ділянку забезпечується нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно ст.391 ЦК України передбачено, що негаторний позов пред'являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном.
Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (постанова ВСУ від 12.04.2018 року (справа № 926/2189/17).
Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право користування як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.
Згідно викладеного не зрозуміло, яке саме право ОСОБА_1 та яким чином було порушено, в договорі підряду, який укладено відповідачами, не зазначено строк початку виконання та закінчення. Доказів того, що виконання договору підряду було розпочато чи буде розпочато в період строку дії договору оренди в матеріалах справи не має, позивачем не надано жодного доказу використання спірних земельних ділянок відповідачами у період дії договору оренди та не наведено жодних доказів виконання договору підряду відповідачами, не вказано підстав, ґрунтуючись на яких, можна вважати, що право було чи буде порушено, та не доведено наявності чи можливості наявності дій, які є протиправними.
За відсутності протиправного характеру дій відповідача виключається можливість задоволення негаторного позову про усунення перешкод у користуванні майном, що також зазначається в постанові ВСУ від 12.04.2018 року (справа № 926/2189/17).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
На підставі ч.2 ст.80 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Згідно положенню ст. 35 ЗУ «Про оренду землі», спори, повязані з орендою землі вирішуються в судовому порядку.
Суд захищає лише реально порушені права та інтереси або за наявності для цього підстав права, які будуть порушені в майбутньому.
Враховуючи вище викладене, зважаючи на недоведеність позивачем наявного або такого, що виникне в майбутньому, факту порушення права користування позивача, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, враховуючи ЗУ «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV, ст.ст. 386, 391, 638, 792, 901 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-77, 80-82, 141, 258, 275 ЦПК України, суддя, -
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Позивач ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Смирнівка, вул.Колгоспна, буд.11а.

Відповідач 1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач 2- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Т.О.Каращук