РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2469/18

08 листопада 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

заявника - ОСОБА_1, представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Золотолинська сільська рада Костопільського району, Рівненської області

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, при цьому заявниця була офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлення даного факту заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, оскільки при житті остання склала на її користь заповіт, яким заповіла їй своє майно.

У судовому засіданні заявник та представник заявника - адвокат ОСОБА_2 заяву підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у заяві, просили заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи - Золотолинської сільської ради Костопільського району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти заяви про встановлення факту не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р., суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 23.02.2005 року Золотолинською сільською радою Костопільського району, Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно.

27 вересня 1994 року секретарем виконкому Золотолинської сільської ради народних депутатів Костопільського району Милацькою Г. В. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_5 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок, що знаходиться в с. Золотолин Костопільського району Рівненської області і все її майно, яке знаходиться у ньому - ОСОБА_1

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 13.05.1995 року Лозківською сільською радою Володимирецького району, вбачається, що 13.05.1995 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 уклали шлюб, після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище - ОСОБА_1.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до статті третьої вказаного Закону місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Факт проживання ОСОБА_1 в будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5, а ж до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується зібраними у справі доказами.

З долученої довідки №495 від 23.04.2018 року, виданої Золотолинською сільською радою Костопільського району вбачається, що ОСОБА_5 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1. До дня смерті з нею постійно проживала (без реєстрації) і вела спільне господарство її племінниця ОСОБА_1.

Діти заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з 2004 року були зараховані на навчання до Золотолинської загальноосвітньої школи I-III ступенів Костопільської районної ради Рівненської області, що підтверджується довідкою №70, виданою 26.04.2018 року Золотолинською загальноосвітньою школою I-III ступенів Костопільської районної ради Рівненської області.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка заявник ОСОБА_1 пояснила, що 13.05.1995 року уклала шлюб з ОСОБА_8 У спільному шлюбі у них народилося двоє дітей. Після одруження з сім'єю проживала у м. Кузнецовськ, Рівненської області. В зв'язку з тим, що сімейні стосунки з чоловіком не склалися, у 2004 році разом з дітьми переїхала проживати до своєї рідної тітки ОСОБА_5, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. За час проживання з тіткою вони разом вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом. Крім того, її діти були зараховані та навчались у Золотолинській загальноосвітній школі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом, аж до смерті ОСОБА_5 в належному померлій будинку за вказаною адресою та вела з ОСОБА_5 спільне господарство.

Оцінюючи у сукупності дослідженні докази, суд вважає доведеним факт проживання заявника за однією адресою разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час смерті останньої.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для подальшої реалізації спадкових прав, а саме оформлення спадщини після померлої.

Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання осіб однією сім'єю та виникнення між ними майнових прав, це згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що передбачено ст.315 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 13, 229, 258, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Золотолинська сільська рада Костопільського району Рівненської області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання, на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 із ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник:

ОСОБА_1, (місце реєстрації: АДРЕСА_2., жителька АДРЕСА_1.), паспорт серії НОМЕР_4, виданий 23.10.1996 року Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1.

Заінтересована особа:

Золотолинська сільська рада Костопільського району, Рівненської області, (місце знаходження: с. Золотолин, вул. Гоменюка, 33, Костопільський р-н., Рівненська обл.), .

Повне рішення складено

16 листопада 2018 року

СуддяЛ. А. Грипіч