Дата документу 13.11.2018
Справа № 334/6830/18
Провадження № 2-о/334/224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О, розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Дніпровський РВ у м. Запоріжжя Управління Держаної міграційної служби України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що у 2002 році заявник виявив у себе відсутність паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, який він мав для підтвердження своєї особи.

22.06.2018 року заявник звернувся до Дніпровський РВ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області із заявою про отримання паспорту громадянина України у зв'язку із втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року.

Листом Дніпровського РВ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області № 2313 від 07.07.2018 року заявнику було відмовлено в оформленні і видачі паспорта громадянина України на підставі того, що відсутні документи які підтверджують проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року. Цим же листом заявникові було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Тому просить суд становити факт його постійного на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

В судовому засіданні заявник, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, надала суду письмові пояснення по справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що листом Дніпровського РВ у м. Запоріжжя Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області № 2313 від 07.07.2018 року заявнику було відмовлено в оформленні і видачі паспорта громадянина України на підставі того, що відсутні документи які підтверджують проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності зазначеним вище Законом України, який дасть право відповідним органам вирішувати питання про надання громадянства України і встановлення такого факту породжує для заявника право на набуття громадянства України.

Указом Президента України від 27.06.2006 року №588/2006 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України; оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п.8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території на зазначену дату, подає серед інших документів, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Факт постійного проживання заявника на території Украйни станом на 24 серпня 1991 року або 13.11.1991 року підтверджує довідкою виданою виконкомом Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області вихідний №272 від 31.05.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 з 21.09.1988р. по 12.05.1994р. був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, копіями з домової книги, а також поясненнями свідка ОСОБА_3

Проаналізувавши всі надані докази в сукупності, дослідивши обставини на які посилається заявник, на думку суду останній станом на 24.08.1991 року, на момент проголошення незалежності України, дійсно постійно проживав на території України, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 року проживала на території України, зважаючи на те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення цього факту, окрім судового, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 315, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24.08.1991 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 листопада 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.