Дата документу 12.11.2018
Справа № 320/5872/18
12 листопада 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
при секретарі Діденко Т.Ю.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 квітня 2007 року у розмірі 14 807 грн. 84 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. 00 коп., зазначаючи, що 24 квітня 2007 року з відповідачем укладений кредитний договір, згідно з яким він одержав від позивача кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 31 травня 2018 року становить 14 807 грн. 84 коп., яка складається з: 6 352 грн. 19 коп. заборгованість за кредитом; 6 874 грн. 32 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 400 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина) та 681 грн. 33 коп. штраф (процентна складова).
Одночасно з поданням позовної заяви позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, інші клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.
Ухвалою суду від 17.08.2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Відповідач в судове засідання не зявився, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем надано адресу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржника немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
24 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання заяви на оформлення кредиту. Відповідач ознайомлений з умовами кредитування «Кредитка «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку і погодилася з тим, що вказана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг з Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік (п.5.5).
Строк дії договору, як передбачено розділом 1 п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, становить 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Відповідно до розділу 1 п.6.5 Умов та правил відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором.
Судом встановлено, що відповідач вносив щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту з порушенням графіку погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.8-13/.
А тому, виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 31 травня 2018 року складає по тілу кредиту 6 352 грн. 19 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 6 874 грн. 32 коп.
Розмір заборгованості за кредитом підтверджується розрахунком /а.с.8-13/.
Крім того, банк окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по пені та комісії в розмірі 400 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн. 00 коп. - фіксована частина, 681 грн. 33 коп. процентна складова.
Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке.
У зв'язку з тим, що пеня є різновидом неустойки згідно визначення у статті 549 ЦК України, то нарахувавши пеню, позивач реалізував своє право на неустойку за порушення зобов'язань відповідачем.
Тому нарахована банком пеня та комісія в сумі 400 грн. підлягає стягненню.
У той самий час, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обовязковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.
За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.
На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13 18, 141,247, 258, 264-265,274,279, 352-356 ЦПК Українист.ст.509, 526, 527, 530 ЦК України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: