справа № 367/3452/18-ц головуючий у суді І інстанції - Оладько С.І.
провадження № 22-ц/824/2179/2018 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ткаченка І.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року у справі за поданням головного державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанова Юрія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань боржника ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року головний державний виконавець Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанов Юрій Петрович звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3, виданий 21 серпня 2012 року органом видачі 8099, паспорт громадянина України НОМЕР_2, виданий 11 серпня 2006 року Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду № 520/9254/16-ц, що перебуває на примусовому виконанні у Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Подання обґрунтоване тим, що у відділі державної виконавчої служби на виконанні знаходиться виконавче провадження № 53550064 з примусового виконання виконавчого листа № 520/9254/16-ц, виданого Київським районним судом міста Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 98 824 доларів США, що еквівалентно 2 452 333 грн. коп., та суму штрафних санкцій у розмірі 1 848 594 грн. 20 коп., всього 4 300 928 грн. 08 коп. За заявою стягувача ОСОБА_3 09 березня 2017 року до виконавчої служби надійшов вищевказаний виконавчий лист на примусове виконання. 10 березня 2017 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику для виконання та стягувачу до відома. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження 10 березня 2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та направлено до відповідних реєструючих установ та внесення даних до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 19 квітня 2017 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за адресою, що зазначена у виконавчому документі. Під час перевірки потрапити до помешкання боржника не вдалося у зв'язку з тим, що двері квартири ніхто не відчинив, про що державним виконавцем складено відповідний акт. 30 серпня 2017 року державним виконавцем з метою отримання інформації про джерела отримання доходів боржника направлено електронні запити до ДФС України та ПФУ. Згідно відповідей зазначених установ інформація про джерела отримання боржника відсутня. 07 вересня 2017 року державним виконавцем повторно на адресу боржника направлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53550064 та виклик боржнику, про те, щоб останній з'явився на прийом до державного виконавця та надав документи про сплату боргу або пояснення щодо невиконання рішення суду. 13 вересня 2017 року державним виконавцем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформовано інформаційну довідку, згідно якої встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1. На виклик державного виконавця ОСОБА_5 не з'явився та будь-яких заяв чи клопотань державному виконавцю не надав. З моменту відкриття виконавчого провадження по теперішній час ОСОБА_5 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, борг не сплачує та на виклик державного виконавця до Ірпінського МВДВС не з'являється, що є проявом неповаги до суду, органів ДВС та стягувача.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року у задоволенні подання головного державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанова Юрія Петровича відмовлено.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження у справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги стягувач зазначає, що 02 січня 2018 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 року, було задоволено подання головного державного виконавця та тимчасово обмежено ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобов'язань, покладеного на нього рішенням суду № 520/9254/16-ц. Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали вже існувало рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Таким чином, на сьогоднішній день існує два абсолютно різних рішення суду з одного ж того самого приводу.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання, суд першої інстанції керувався ст. 33 Конституції України та виходив з того, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Головним державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження кожної обставини, а зі змісту подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_5 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останнього у статусі боржника. Судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Головний державний виконавець Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Азанов ЮрійПетрович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України та зазначив, що останній з моменту відкриття виконавчого провадження по теперішній час ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, борг не сплачує та на виклик державного виконавця до Ірпінського МВДВС не з'являється.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся з вказаним поданням повторно, так як він уже звертався до суду з таким же поданням і за наслідками його розгляду прийнято відповідне судове рішення.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, стягувач ОСОБА_3 вказує на те, що існує судове рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

Так, судом встановлено, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року задоволено подання головного державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанова Ю.П. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, виданий 21.08.2012 органом видачі 8099, паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 11.08.2006 Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до погашення всіх зобов'язань, покладеного на нього рішенням суду № 520/9254/16-ц, що перебуває на примусовому виконанні у Ірпінському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 26 квітня 2018 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року залишено без змін.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції розглянув справу між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, по яких уже ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 374, 377, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі поданням головного державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Азанова Юрія Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань боржника ОСОБА_5.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.