РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14170/17

Провадження № 2/643/1700/18

30.10.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Майстренко О.М., при секретарі - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,яка діє в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 , 3-тя особа Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання права користування квартирою та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 ,яка діє в інтересах неповнолітніх дітей- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_3 їй та її дітям - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та вселення їх у спірну квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається не те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 03.02.2001 року. Цього ж року після реєстрації шлюбу позивачка була вселена, за згодою чоловіка, будучі однією сім'єю, як член сім'ї, дружина у квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу. З цього ж часу набула статусу набувача. Від сумісного проживання сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, які зареєстровані за даною адресою. Під час перебування у шлюбі, сім'я завжди проживала за вищевказаною адресою. Вказану квартиру сім'я використовувала для постійного місця проживання.

15.07.2016 рішенням Київського районного суду м.Харкова шлюбу розірвано. Відповідач після розірвання шлюбу почав чинити перешкоди щодо проживання позивачки та неповнолітніх дітей у вказаній квартирі. Постійно вимагав від позивачки звільнити квартиру та забрати речі. Відповідач до цього часу порушує право дітей на користування квартирою, у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду із даним позовом до відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась , про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

3-тя особа - Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явилась, позов підтримали, просили задовольнити та слухати справу у відсутність представника Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 03.02.2001 року перебували у шлюбі .

Від шлюбу сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору дарування ,посвідченого 06.05.2015 року ПНХМНО Дряпко О.О., реєстровий № 1336.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 15.07.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.

В квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні від 20.08.2018 року.

Позивач зазначає, що відповідач перешкоджає у вселенні до квартири її та неповнолітніх дітей не визнає її права та права дітей на користування квартирою.

Так частиною 1 ст. 156 Житлового кодексу України, ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 4 ст. 156 ЖКУ визначено, що припинення сімейних відносин із власником будинку (квартири) не позбавляє колишнього члена сім'ї власника житла права користування займаним житловим приміщенням.

Згідно ст. 16 Конвенції по правам дитини «жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання».

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. «кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖКУ ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст.ст. 395, 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, зокрема, право користування, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач перешкоджає в доступі до квартири, що призвело до порушення прав позивача та її неповнолітніх дітей , а тому належним способом захисту порушеного права є вселення позивачки та неповнолітніх дітей у спірну квартиру.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 9,156 ЖК України, ст.405 Цивільного кодексу України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_4 про визнання права користування квартирою та вселення - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.