Справа № 550/1010/18
Провадження № 2/550/263/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шукевич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Чутівського районного суду Полтавської області цивільну справу №550/263/18

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»,

до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту позивач, АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Чутівського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, ОСОБА_1А.), в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 01.03.2012 року у розмірі 48760,94 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 8727,66 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 21393,08 грн., пені 16912,10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1728,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість у загальній сумі 48760,94 грн. виникла у відповідача за договором № б/н від 01.03.2012р. про відкриття поточного рахунку, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 шляхом підписання відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку. Згідно Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.03.2012 р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Однак, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання за договором № б/н від 01.03.2012р., у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 48760,94 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач відзив на позов не надав.

11.12.2018р. через канцелярію суду відповідач подав заяву про застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності, у задоволені позову відмовити та розглядати справу без його участі.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився.

Враховуючи, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у звязку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.03.2012 р. фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно зазначеної заяви ФОП ОСОБА_1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг (надалі - Умови), ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.03.2012 р.

Відповідно до заяви від 01.03.2012 р. ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 5350 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №08.7.0.0/11 від 09.07.2018р. клієнту ОСОБА_1 були встановлені наступні розміри ліміту: 02.03.2012р. 7000,00 грн., 04.02.2013р. 8800,00 грн., 13.03.2013р. 10800,00 грн.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст. 207 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд зазначає, що підписавши заяву від 01.03.2012р., ФОП ОСОБА_1 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за Розрахунковими картами (які розміщені на сайті банку в мережі Інтернет), Тарифами банку, які разом із заявою та карткою складають Договір банківського обслуговування, та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 та Клієнта.

Відповідно до п. 3.181.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8. Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться ОСОБА_2 протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений ОСОБА_2 в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами ОСОБА_2. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться ОСОБА_2 в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу Умов 3.18.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1 Умов).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.18.4.1.2.Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобовязань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3. Умов).

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4. Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує ОСОБА_2 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - ОСОБА_2 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2., 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує ОСОБА_2 за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_2 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до ОСОБА_2 заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобовязань може забезпечуватися згідно з законом або договором, зокрема, неустойкою.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав ОСОБА_1 кредитний ліміт 02.03.2012р. в розмірі 7000,00 грн., 04.02.2013р. в розмірі 8800,00 грн., 13.03.2013р. в розмірі 10800,00 грн.

ОСОБА_1 свої зобовязання за договором про відкриття поточного рахунку б/н від 01.03.2012р. належним чином не виконав, у звязку з чим, у останнього виникла заборгованість яка, згідно розрахунку позивача, станом на 25.05.2018 року становить 48760, 94 грн.

Згідно матеріалів справи 31.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за договором про відкриття поточного рахунку б/н від 01.03.2012р. та наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за зазначеним договором.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.03.2012 року, наданого позивачем станом на 25.05.2018 року, вбачається, що заборгованість за кредитом становить 48760, 94 грн. та складається з заборгованості за кредитом - 8727,66 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом - 21393,08 грн., пені 16912,10 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1728,10 грн.

11.12.2018р. відповідачем було подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Як було зазначено вище, згідно п.п. 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2, 3.18.4.1.3. «Умов та правил надання банківських послуг» період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню встановлюється в одну з дат з наступного періоду з 20-го до 25-го числа місяця; при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки; у разі ж непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Згідно виписки по руху коштів по рахунку №5350 вбачається, що сума кредиту в розмірі 8727,66 грн. була списана 27.02.2015р. згідно протоколу засідання правління.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.03.2012 року, наданого позивачем станом на 25.05.2018 року, а також руху коштів по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 здійснив останнє погашення заборгованості за кредитним договором 18.03.2015 року, які були зараховані на погашення процентів за користування кредитом.

При цьому, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом лише 12.09.2018р., тобто після спливу встановленого законом строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитом.

Крім того, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.03.2012 року станом на 25.05.2018 року вбачається, що відповідачу нарахована пеня за неналежне виконання зобовязань в сумі 16912,10 грн. та комісією за користування кредитом в сумі 1728,10 грн.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки.

Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом.

Як вже було встановлено, позивачем щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом пропущений строк позовної давності, у звязку з чим, оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової його вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії за користування кредитом. Відтак, не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Суд не приймає посилань позивача про те, що згідно п. 3.18.5.7 Умов та правил надання банківських послуг термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини першої ст. 259 ЦК України договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Домовленість про збільшення позовної давності може втілюватися як окремому договорі, так і бути умовою договору, для вимог за яким збільшується позовна давність.

Проте, визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг збільшений строк позовної давності не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, відповідно до положення частини першої статті 259 ЦК України.

Аналогічна правова позиція вкладена, зокрема, у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду по справі № 751/5977/17 від 07.02.2018р. та по справі № 754/15513/15-ц від 04.07.2018р.

Таким чином, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості після спливу строку позовної давності, а також з огляду на заяву відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 01.03.2012 року у розмірі 48760,94 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду або через Чутівський районний суд Полтавської області.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. 01001, Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Відповідач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: вул. Чкалова, б. 17, с. Филенкове, Чутівський район, Полтавська область, 38810; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серії КО №162233, виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 01.11.2000р.

Повне судове рішення складене 17.12.2018 р.

Суддя О. І. Михайлюк