Справа № 535/1517/18
Провадження № 2/535/554/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області в якому просить визнати за нею порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1, та господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю - літ. в, що розташоване за адресою: вул. Краянська, 14, с. Деревки Котелевського району Полтавської області та на земельні ділянки площами 0,4403 га, 0,0547 га, 0,0706 га, які розташовані на території села Деревки Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. Зазначене спадкове майно до дня смерті належало ОСОБА_2, який помер 25 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її батька - ОСОБА_2, який помер 25 січня 2018 року, вона є його падкоємицею за заповітом, посвідченого секретарем Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 05.11.2013 року за реєстровим № 265.

До складу спадкового майна померлого ОСОБА_2 увійшло зазначене вище майно, однак приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального ОСОБА_3 позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я позивачки, оскільки нею не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме спадкове майно, а також на запит приватного нотаріуса відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не наданий ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про спірні земельні ділянки.

Позивачка вважає, що відсутність у державному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельних ділянок спадкодавцю, присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів, та відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок, позбавляє її права як спадкоємця за заповітом отримати у спадщину вказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Деревківська сільська рада Котелевського району Полтавської області подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

25 січня 2018 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 366427, виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стануДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 26 січня 2018 року.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області 17 травня 2018 року № 550, на час відкриття спадщини спадкодавець був зареєстрований та проживав однин за адресою: вул. Краянська (стара адреса - вул. Чапаєва), будинок 14, с. Деревки, Котелевський район, Полтавська область.

05 листопада 2013 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений секретарем Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 265, згідно якого він заповів позивачці ОСОБА_1 все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало йому на день його смерті, і на що він за законом мав право.

Родинні звязки позивачки з ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження серії ЯЕ № 925155, виданим Деревківською сільською радою Котелевського району Полтавської області 02 січня 1955 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 348260, видане Полтавським міським Палацом одруження 12 серпня 1978 року.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина, яка відкрилася на час смерті ОСОБА_2, складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Краянська, 14, с. Деревки Котелевського району Полтавської області та земельних ділянок наданих для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства площами 0,4403 га, 0,0547 га, 0,0706 га, які розташовані на території села Деревки Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, та належали спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 012033, виданого виконавчим комітетом Деревківської сільської Ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 183 від 25 листопада 1998 року.

З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №696/02-14 від 20.09.2018 року, позивачці було повідомлено, що приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначене нерухоме майно, оскільки нею не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор від 05 червня 2018 року № 9092, реєстрація права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Краянська, 14, с. Деревки Котелевського району Полтавської області, не проводилась.

Крім того, на запит приватного нотаріуса за № 617/02-14 від 16 серпня 2018 року відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області позивачці не наданий ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до повідомлення відділу у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16 серпня 2018 року № 181/169-18 земельні ділянки ОСОБА_2 до Національної кадастрової системи не занесені, кадастрові номери не визначалсь, тому відділ не має можливості надати ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Деревківської сільської ради від 10 серпня 2018 року № 820 та № 821, домоволодіння, яке розташоване за адресою: вулиця Краянська, будинок 14, село Деревки Котелевського району Полтавської області, згідно запису погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 20 станом на 01 липня 1990 року відносилося до робочого двору та числиться за ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах ( п. 20 Інструкції). Тому, записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права.

Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували.

За час свого життя ОСОБА_2 належним чином не зареєстрував право власності на житловий будинок та не отримав на своє імя правовстановлюючого документу.

Крім того, відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо належності на праві власності земельних ділянок спадкодавцеві, присвоєння їм кадастрових номерів, позбавляє позивачку можливості, як спадкоємця за законом, отримати у спадщину спадкове майно у вигляді земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно з ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 23 Земельного кодексу УРСР від 18.12.90 N 561-XII, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 13.03.92 N 2201-XII «Про форми державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею» затверджено форми державних актів:- на право колективної власності на землю;- на право приватної власності на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 N449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» (із відповідними змінами) встановлено, що раніше видані (до набрання чинності цією постановою) державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Отже, державні акти на право приватної власності на землю, видані у період дії Постанови ВРУ N 2201 (з 23.06.92 по 08.01.2004), є чинними правовстановлювальними документами, що підтверджують права власності на земельні ділянки.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що оскільки ОСОБА_2 мав право та отримав у приватну власність спірні земельні ділянки з додержанням відповідно до діючого на той час законодавства документу, а тому відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей щодо даної земельної ділянки не може слугувати підставою для позбавлення позивачки права щодо оформлення своїх спадкових прав на цю землю в судовому порядку.

Крім того, у державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 012033, виданого Деревківською сільською радою 25 листопада 1998 року, вказане невірне цільове призначення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до п.п. а), б) ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України одними з категорій поділу земель України за основним цільовим призначенням є землі сільськогосподарського призначення та землі житлової та громадської забудови.

Згідно п. а) ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264-268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно та земельні ділянки, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 47,7 кв.м., в тому числі житлової площі 21,8 кв.м., та господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. Б,б, сараю літ. В, сараю - літ. в, що розташоване за адресою: вул. Краянська, 14, с. Деревки Котелевського району Полтавської області, й до смерті належало ОСОБА_2, який помер 25 січня 2018 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки площами 0,4403 га, 0,0547 га, 0,0706 га, які розташовані на території села Деревки Деревківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, які на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 012033, виданого Деревківською сільською Радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 183 від 25 листопада 1998 року, до дня смерті належали ОСОБА_2, який помер 25 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя