Справа № 1407/316/2012
УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Ідеал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2012 року ПП «Ідеал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником в якій з врахуванням подальших уточнень вказувало, що з 01 червня 2006 року по 28 лютого 2011 року відповідач працював у позивача на посаді водія.

21 квітня 2009 року біля 08 години 45 хвилин ОСОБА_1 в порядку виконання своїх трудових обовязків, керуючи належним позивачу автомобілем «МАН-26410», реєстр. номер НОМЕР_1 з напівпричепом «ПП АТМ ОКА-1527», реєстр. номер НОМЕР_2 та перебуваючи на перехресті вулиць ОСОБА_2 та Перемоги в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, в порушення вимог п.п. 10.1 ПДР України, проявивши неуважність до дорожньої ситуації та її зміни, не контролюючи в повній мірі безпеку руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого своєчасно не помітив пішохода ОСОБА_3, яка вийшла на проїжджу частину і допустив наїзд на неї з подальшим її переїздом колесами автосцепки в складі тягача з напівпричепом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду від 02 грудня 2010 року (що набрав законної сили) відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 24 жовтня 2011 року (що набрало законної сили) з ПП «Ідеал» на користь ОСОБА_4 (матері загиблої) було стягнуто завдану відповідачем моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., що була повністю виплачена підприємством.

Враховуючи вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу завдану ним, як працівником підприємства, шкоду в розмірі 50 000 грн., а також всі понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 30 січня 2012 року в порядку забезпечення позову заборонено відчуження належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого 2012 року вимоги ПП «Ідеал» задоволено повністю. З ОСОБА_1 на користь ПП «Ідеал» стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 50 000 грн. та 607,50 грн. судових витрат. Виконання рішення відстрочено на три місяці.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування встановлених відносно нього заходів забезпечення позову в звязку з повним виконанням судового рішення.

В судове засідання ОСОБА_5 не зявився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримує.

Представники ПП «Ідеал» та Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Оскільки матеріали справи містять достатньо для вирішення клопотання інформації, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції Закону України від 15 січня 2012 року, чинній на час забезпечення позову) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в п. 10 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З матеріалів, доданих до клопотання, зокрема копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 квітня 2015 року вбачається, що виконавче провадження щодо виконання рішення суду від 08 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Ідеал» шкоди та судових витрат закінчено в звязку з повним фактичним виконанням.

За встановлених обставин суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Тому, керуючись ст.ст. 158, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 січня 2012 року у справі №1407/316/2012 за позовом Приватного підприємства «Ідеал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої працівником, а саме заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 лютого 2010 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та внесеного в реєстр за №157.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В.Вуїв