ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/28/17
Провадження № 2/210/506/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"17" вересня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Ступак С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,

представник відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг", третя особа на стороні позивачів ОСОБА_8 профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року до суду звернулись позивачі по справі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», третя особа на стороні позивачів ОСОБА_8 профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення заробітної плати, в обґрунтування заявлених позовних вимог в позові зазначили, що кожній з них окремо було оголошено простій у роботі на підставі відповідного розпорядження директора Департаменту по якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», зі змістом якого їх було ознайомлено в усній формі. Крім того, всі вони є членами ОСОБА_8 профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг». В своїй заяві позивачі вказують, що простій у роботі їм всім було оголошено Відповідачем незаконно, тобто без наявних на те визначених законом підстав. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 34 КЗпП України визначається поняття простою як зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. На момент оголошення їм простою у роботі, так само як і на момент звернення до суду з даним позовом, підстави для оголошення їм простою відсутні, оскільки робота на підприємстві, у їхньому структурному підрозділі та на їх робочих місцях не зупинена. З моменту оголення їм простою на їхніх робочих місцях працюють інші люди, якими адміністрація підприємства їх замінила. Крім того, варто відзначити порушення процедури Відповідачем щодо оголошення їм простою. Так, порядок оформлення на підприємстві часу простою описаний ОСОБА_9 соціальної політики України в листі від 23.10.2007 р. № 257/06/187-07 (далі - лист №257). У ньому зазначається, що на час простою не з вини працівника оформлюється акт простою (фіксуються причини, які зумовили призупинення роботи) та наказ власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий (тижневий) характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі. У звязку з оголошенням позивачам простою у роботі, вони не отримують від Відповідача належної заробітної плати, яку отримували б у тому випадку, якби не перебували на простої. У звязку із зазначеним, вони вважають, що у звязку із незаконністю розпоряджень Відповідача про оголошення їм простою, він зобовязаний оплатити їм середній заробіток за час вимушеного прогулу, обумовленого незаконним простоєм. Порядок обчислення середньої заробітної плати, у тому числі у випадку виплати за період вимушеного прогулу, встановлений Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Відповідно до розділу ІІ вказаної постанови, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Уточнивши заявлені беручи до уваги вище вказаний порядок розрахунку середньої заробітної плати та на особливості їх графіку роботи, то відповідно до відомостей які відповідач надав позивачі розрахували середньогодинний заробіток за час простою кожного з них. Уточнивши 20 квітня 2018 року подану позовну заяву просили суд стягнути визнати недійсним розпорядження директора Департаменту з якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» № 193 від 18 жовтня 2016 року, яким, ОСОБА_4, починаючи з 19 жовтня 2016 року, оголошено простій у роботі та зобовязати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» виплатити ОСОБА_4 суму середнього заробітку за весь час мого простою, у розмірі - 35 271,60 грн. (тридцять пять тисяч двісті сімдесят одна гривня 60 копійок). Визнати недійсним розпорядження директора Департаменту з якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» № 203 від 25 жовтня 2016 року, яким, ОСОБА_10, починаючи з 26 жовтня 2016 року, оголошено простій у роботі, та зобовязати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» виплатити ОСОБА_10 суму середнього заробітку за весь час мого простою, у розмірі - 108 898,56 грн. (сто вісім тисяч вісімсот девяносто вісім гривень 56 копійок). Визнати недійсним розпорядження директора Департаменту з якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» 22 грудня 2016 року, яким мені, ОСОБА_7, починаючи з 27 грудня 2016 року, оголошено простій у роботі, та зобовязати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» виплатити ОСОБА_7 суму середнього заробітку за весь час мого простою, у розмірі - 17 780,40 грн. (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 40 копійок). Визнати недійсним розпорядження директора Департаменту з якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» № 259 від 22 грудня 2016 року, яким, ОСОБА_5, починаючи з 23 грудня 2016 року, оголошено простій у роботі, та зобовязати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» виплатити ОСОБА_5 суму середнього заробітку за весь час мого простою, у розмірі - 25 660,80 грн. (двадцять пять тисяч шістсот шістдесят гривень 80 копійок).

В судовому засіданні Позивачі присутні не були, в січні 2017 року подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просили позов задовольнити.

Представник третьої особи на боці позивача ОСОБА_8 профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» позов підтримала, просили його задовольнити в повному обсязі, пояснила, що акт про простій жодна з профспілок не погоджувала, хоча внаслідок простою для позивачів змінено істотні умови трудового договору, в тому числі оплати праці, що не може відбуватись без згоди профспілкового органу, а позивачі по справі є членом виборного органу профспілки, тому позов просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, мотивуючи тим, що ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» вважає вимоги позивачів незаконними і необґрунтованими та заперечує проти позовних вимог позивачів про стягнення з підприємства заробітної плати з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 2 ст. 67 ГК України, підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Контроль технологічних процесів та якості продукції металургійного та гірничо видобувного виробництва, а також здійснення її атестації здійснюється для ПАТ «АМКР» ПП «Стіл Сервіс» на підставі Договору, у звязку з чим: виконання задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів (атестації та відвантаження готового прокату) 4 розряду, дільниці сортопрокатного цеху №2, служби атестації та відвантаження продукції управління технічного й вхідного контролю департаменту з якості, на підставі Договору покладено на робітника ПП «Стіл Сервіс», у звязку з чим, необхідність у виконанні ОСОБА_4 задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів відсутня.

З 19.10.2016р. ОСОБА_4 оголошено простій на підставі Розпорядження №193 від 18.10.2016р., з яким вона відмовилася ознайомлюватися, у звязку з чим зміст розпорядження їй було зачитано в голос, про що було складено акт №1 від 18.10.2016р.

Виконання задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів 5 розряду дільниці контролю та випробувань сировини служби технічного контролю департаменту з якості гірничого виробництва, на підставі Договору покладено на робітника ПП «Стіл Сервіс», у звязку з чим, необхідність у виконанні ОСОБА_5 задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів відсутня.

З 23.12.2016р. ОСОБА_5 оголошено простій на підставі Розпорядження №259 від 22.12.2016р., з яким вона відмовилася ознайомлюватися, у звязку з чим зміст розпорядження їй було зачитано в голос, про що було складено акт №6 від 23.12.2016р.

Виконання задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів 5 розряду, дільниці сортопрокатного цеху №2, служби атестації та відвантаження продукції управліннятехнічного й вхідного контролю департаменту з якості, на підставі Договору покладено на робітника ПП «Стіл Сервіс», у звязку з чим, необхідність у виконанні ОСОБА_6 задач та обовязків по професії контролера у виробництві чорних металів відсутня.

З 26.10.2016р. ОСОБА_6 оголошено простій на підставі Розпорядження №203 від 25.10.2016р., з яким вона відмовилася ознайомлюватися, у звязку з чим зміст розпорядження їй було зачитано в голос, про що було складено акт №1 від 26.12.2016р.

Виконання задач та обовязків по професії контролера продукції збагачення 3 розряду рудоуправління служби технічного контролю процесів гірничого виробництва управління технічного та вихідного контролю департаменту з якості, на підставі Договору покладено на робітника ПП «Стіл Сервіс», у звязку з чим, необхідність у виконанні ОСОБА_7 задач та обовязків по професії контролера продукції збагачення відсутня.

З 27.12.2016 року ОСОБА_7 оголошено простій на підставі Розпорядження №260 від 22.12.2017р., з яким вона відмовилася ознайомлюватися, у звязку з чим зміст розпорядження їй було зачитано в голос, про що було складено акт №7 від 27.12.2016р.

Нормами діючого законодавства України не встановлено порядку оформлення факту простою на підприємстві не з вини працівника, однак для врегулювання трудових правовідносин під час простою останній слід оформлювати у вигляді управлінського документу, оскільки через простій як у роботодавця, так і у працівника може виникати велика кількість неузгоджених питань щодо причин виникнення простою і як похідне від цієї причини оплата праці; початок та кінець простою, місце перебування працівника під час простою.

ОСОБА_9 праці та соціальної політики від 23.10.2007р. №257/06/187-07, час простою не з вини працівника рекомендовано оформлювати актом простою та наказом власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Представник відповідача зазначив, що вищезазначений лист носить рекомендаційний характер, а отже оформлювати акт простою це право роботодавця, а не обовязок. Усі важливі моменти щодо врегулювання правовідносин між ПАТ «АМКР» та Позивачами під час простою зафіксовано у відповідних розпорядженнях. Розпорядженнями щодо простою та визначення місця дислокації Позивачів (№193 від 18.10.2016 р. відносно ОСОБА_11; №259 від 22.12.2016 р. ОСОБА_12; №260 від 22.12.2016 р. ОСОБА_13; №203 від 25.10.2016 р. ОСОБА_6А.) останнім оголошено простій, визначено з 19.10.2016 р. для ОСОБА_11, з 23.12.2016 р. для ОСОБА_12, з 27.12.2016 р. для ОСОБА_13, з 26.10.2016 р. для ОСОБА_14 як місце перебування на підприємстві кімнату №5 будівлі Будинку культури ПАТ «АМКР» за адресою м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд. 7, встановлено, що оплата праці за ввесь час простою здійснюється відповідно до ст. 113 КЗпП України та п. 2.15 Колективного договору. Позивачі попереджені про неухильне дотримання у період простою Правил внутрішнього трудового розпорядку.

З вищезазначеними розпорядженнями Позивачі відмовилися ознайомлюватись. Зміст розпоряджень про оголошення простою та визначення місця дислокації доведені до відома ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_11 усно, про що було складено відповідні акти від підписання яких Позивачі відмовились.

Представник відповідача в судовому засіданні також зазначив, що вважає факт зупинення роботи Позивачів доведений, оскільки на підставі Договору ПАТ «АМКР» та ПП «Стіл Сервіс» виконання функцій контролю технологічних процесів та якості продукції металургійного та гірничо-видобувного виробництва, що раніше виконувалися Позивачами покладено на працівників ПП «Стіл Сервіс», а отже в силу ч. 1 ст. 34 КЗпП України оголошення простою в роботі для Позивачів, було важливим економічним заходом.

Враховуючи вищевикладене, висновки Позивачів щодо відсутності у ПАТ «АМКР» підстав для оголошення простою, спростовуються так само як і твердження щодо порушення процедури оголошення простою та порушення законодавства в частині оплати праці за час простою не з вини працівника, позивачами не доведено належними та допустимими доказами своїх позовних вимог й доказів у їхній сукупності.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з долучених до матеріалів справи копії трудових книжок вбачається, що ОСОБА_4, працювала у Департаменті з якості у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на посаді контролера у виробництві чорних металів (атестація та відгрузка готового прокату) 4го розряду, в «Дільниці СПЦ №2» (служба атестації та відгрузки продукції), дільниці «Управління технічного та вхідного контролю», департамента з якості, ОСОБА_5, працювала у Департаменті з якості у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на посадіконтролера у виробництві чорних металів «Дільниця контролю та випробувань сировини» (служба технічного контролю атестації та відгрузки продукції), дільниці «Управління технічного та вхідного контролю», департамента з якості, ОСОБА_6, працювала у Департаменті з якості у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на посаді контролера у виробництві чорних металів (старший атестація та відгрузка готового прокату),5го розряду, на дільниці СПЦ-2 (служба атестації та відгрузки продукції) дільниці «Управління технічного та вхідного контролю», департамента з якості, ОСОБА_7, працювала у Департаменті з якості у Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на посаді контролера продукції збагачення (в карєрі) «Дільниця рудоуправління» (служба технічного контролю процесів гірничого виробництва) дільниця «Управліннятехнічного та вхідного контролю» департамента з якості, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями трудових книжок. (а.с. 7-9, 12-13, 16-17, 19-22)

В судовому засіданні та в своєму позові позивачі та представник третьої особи зазначають, що їм було оголошено простій у роботі на підставі відповідного розпорядження директора Департаменту по якості Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», зі змістом якого їх було ознайомлено в усній формі.

З копії розпоряджень щодо простою та визначення місця дислокації Позивачів: №193 від 18.10.2016 р. відносно ОСОБА_11; №259 від 22.12.2016 р. ОСОБА_12; №260 від 22.12.2016 р. ОСОБА_13; №203 від 25.10.2016 р. ОСОБА_14, оголошено простій, визначено з 19.10.2016 р. для ОСОБА_11, з 23.12.2016 р. для ОСОБА_12, з 27.12.2016 р. для ОСОБА_13, з 26.10.2016 р. для ОСОБА_14 як місце перебування на підприємстві кімнату №5 будівлі Будинку культури ПАТ «АМКР» за адресою м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд. 7, встановлено, що оплата праці за ввесь час простою здійснюється відповідно до ст. 113 КЗпП України та п. 2.15 Колективного договору. Позивачі попереджені про неухильне дотримання у період простою Правил внутрішнього трудового розпорядку. З вищезазначеними розпорядженнями Позивачі були ознайомлені. (а.с.51-52, 55-56, 58-59, 61-62)

З даним розпорядженням Позивачі відмовилися ознайомлюватись. Зміст розпоряджень про оголошення простою та визначення місця дислокації доведені до відома ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_13,ОСОБА_11 усно, про що було складено відповідні акти від підписання яких Позивачі відмовились, що підтверджується копії актів щодо відмови Позивачів від ознайомлення з Розпорядженнями (а.с. 53-54, 57, 60,)

Відповідно до Договору про надання послуг № 1299 від 27.04.2016 року укладений між ПАТ «АМКР» та ПП «Стіл Сервіс» виконання функцій контролю технологічних процесів та якості продукції металургійного та гірничо видобувного виробництва, що раніше виконувалися ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 покладено на працівників ПП «Стіл Сервіс». (а.с. 133-151)

Згідно Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Згідно ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 № 5207-Viвідповіднодо Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України, всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації.

Відповідно ст.2-1 КЗпП України, забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно, зокрема, від членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за іншими ознаками.

Згідно ст.34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно з ч. ст.64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Скорочення чисельності або штату працівників може бути зумовлене, зокрема, вдосконаленням виробництва, суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілюванням підприємства, установи, організації тощо.

За приписами ч.2 ст.65 ГК України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно з ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства,працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України (далі - ВСУ) № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оплата часу простою не з вини працівника ставиться у залежність від повідомлення ним про початок простою власника або уповноважений ним орган (бригадира, майстра, інших службових осіб).

Таким чином, виходячи з вимог вказаних норм, факт простою законодавець пов'язує з повідомленням працівником про початок його простою, а у разі відсутності такого повідомлення, законодавством взагалі не передбачена оплата часу простою працівника .

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу, цей нормативно-правовий акт визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Відповідно до ч.ч. 4, 6, 7 ст. 3 Господарського кодексу України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Питання визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників і штатного розпису підприємства відносяться до організаційно-господарських повноважень суб'єкта господарювання.

Так, згідно ст.64 Господарського кодексу України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обовязки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Положеннями ч.2. ст. 65 Господарського кодексу передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Положеннями ч. 1 ст. 135 Господарського кодексу України передбачено, що власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на свій розсуд визначати мету і предмет господарської діяльності, структуру утвореного ним суб'єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб'єкта господарювання, а також приймати рішення про припинення господарської діяльності заснованих ним суб'єктів господарювання відповідно до законодавства.

Таким чином, саме нормами Господарського кодексу керувалася адміністрація Підприємства, здійснюючи свої відповідні організаційно-господарські повноваження при виданні оскаржуваного наказу.

Враховуючи викладене, генеральний директор ПАТ «АМКР» має право від імені ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» приймати рішення, підписувати обов'язкові для виконання накази та вирішувати питання, пов'язані з управлінням ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», в тому числі щодо визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників і затвердження штатного розпису, прийняття рішень щодо ліквідації та/або реорганізації структурних підрозділів Відповідача.

Ліквідація ж структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи.

При цьому трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільність скорочення чисельності або штату працівників, з огляду, зокрема, на положення ст. 64 ГК України, оскільки право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженого органу підприємства, і саме останній має право, на свій розсуд, вносити зміни в штатний розпис.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Для досягнення економічних та соціальних результатів, одержання прибутку, як основної мети підприємницької діяльності, підприємство повинно бути забезпечене відповідними ресурсами.

Норами діючого законодавства не визначено поняття та переліку організаційних та технічних умов необхідних для виконання робіт. Однак регламентовано, що відсутність останніх та як наслідок зупинення роботи є підставою для оголошення простою.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що простій може бути викликаний причиною як субєктивного, так і обєктивного характеру.

Згідно ст. 44 Господарського кодексу України, основні принципи підприємницької діяльності, зокрема це можливість самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 67 ГК України, підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Контроль технологічних процесів та якості продукції металургійного та гірничо-видобувного виробництва, а також здійснення її атестації здійснюється для ПАТ «АМКР» ПП «Стіл Сервіс» на підставі Договору, у звязку з чим виконання задач та обовязків по професіям Позивачів було покладено на робітників ПП «Стіл Сервіс», у звязку з чим, необхідність у виконанні Позивачами задач та обовязків по їх професіям відсутня. Отже, відносно Позивачів було прийняті відповідні розпорядження, якими їм оголошено простій.

Нормами діючого законодавства України не встановлено порядку оформлення факту простою на підприємстві не з вини працівника, однак для врегулювання трудових правовідносин під час простою останній слід оформлювати у вигляді управлінського документу, оскільки через простій як у роботодавця, так і у працівника може виникати велика кількість неузгоджених питань щодо причин виникнення простою і як похідне від цієї причини оплата праці; початок та кінець простою, місце перебування працівника під час простою.

ОСОБА_9 праці та соціальної політики від 23.10.2007 року №257/06/187-07, час простою не з вини працівника рекомендовано оформлювати актом простою та наказом власника або уповноваженого ним органу. Якщо простій має цілодобовий характер, власник або уповноважений ним орган повинен у наказі обумовити необхідність присутності або відсутності працівника на роботі.

Також, суд вважає встановленим, що при встановленні простою позивача, відповідачем було вжито заходів до збереження їх зайнятості, оскільки їм неодноразово пропонувалася інша робота на підприємстві, від чого останні відмовились.

При таких обставинах, відповідачем обґрунтовано встановлено оплату позивачам з часу простою у розмірі 2/3 їх окладу, що відповідає вимогам п. 3.18 Колективного договору та не суперечить вимогам ст. 113 КЗпП України.

При таких обставинах, підстави для задоволення позову відсутні, тому в його задоволенні слід відмовити, а понесені позивачами судові витрати - віднести на їх рахунок.

На підставі ст.ст. 2-1, 34, 113, 247 КЗпП України, ст.6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» 38 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності» та керуючись ст.ст. 10, 12, 80-81, 141, 263, 265, 288 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточненого позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг", третя особа на стороні позивачів ОСОБА_8 профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про стягнення заробітної плати - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2018 року.

Суддя: С. В. Ступак