Справа № 639/3550/18
Провадження № 2/639/1577/18
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В. за участю секретаря - Кричевської В.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/3550/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом звернувся ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником вищезазначеного будинку. У вказаному будинку зареєстрований його син ОСОБА_3, відповідач по справі.

З лютого 2014 року ОСОБА_3 у спірному будинку не проживає, місце його знаходження не відоме. Реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2018 року було задоволено клопотання позивача про допит в судовому засіданні свідків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру серії ЛГ №002729, заявлений позов підтримали, дали пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. У зв'язку з чим, на підставі вимог ч.4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору дарування від 21.08.1981 року та договору купівлі-продажу нерухомості від 03.04.1996 року позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. ( а.с. 13-15)

Відповідно до ч. 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач хоча і зареєстрований у спірному будинку, однак з лютого 2014 року в ньому не проживає, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Особисті речі відповідача в будинку відсутні. Реєстрація відповідача за спірною адресою носить формальний характер. Місце проживання відповідача не відоме.

Дані ствердження позивача об'єктивно підтверджуються актом, який складений у присутності трьох свідків, в якому зафіксовано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку АДРЕСА_1 не проживає в період з 15.02.2014 року та по теперішній час. ( а.с. 16)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, 3-тя особа управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, встановлено, що ОСОБА_3, 1979 року народження зареєстрований за даною адресою, але не проживає з 15.02.2014 року. ( а.с. 10-12)

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Крім того, за клопотанням позивача, в судовому засіданні були опитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що вони є давніми друзями позивача, а відповідача вони знають з дитинства. Свідкам достовірно відомо, що ОСОБА_3 тривалий час вдома не проживає, а останні п'ять-шість років взагалі не з'являється, його місце перебування не відомо. Позивач, його дружина є опікунами свого онука, батьком якого є відповідач ОСОБА_3, який на підставі рішення суду позбавлений батьківських прав. Також свідки зазначили, що вони часто бувають у спірному будинку, особисті речі відповідача в ньому відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сім*ї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У зв'язку з тим, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у спірному будинку не проживає без поважних причин понад один рік, будь-якої домовленості стосовно цього між ним та власником будинку не має, суд приходить до висновку, що вимоги позивача відповідають вимогам закону, а тому підлягають безумовному задоволенню.

На підставі вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, 259, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 150, 405 ЖК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_5, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 21.09.1996 року, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_6, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.06.2002 року, ІПН НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя В. В. Труханович