Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 200/20653/16-ц

провадження № 61-153вп18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув заяви ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи № 200/20653/16-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7, треті особи - Президент України, Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

ІзЄдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 28 листопада 2016 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3., треті особи - Президент України, Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування моральної шкоди.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що у провадженні Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська шість років перебуває цивільна справа про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок затоплення квартири ОСОБА_1

Відповідачі перешкоджають здійсненню правосуддя, всіляко затягують розгляд справи, не надсилають позивачеві процесуальні рішення у справі, не виконують рекомендації судів вищих інстанцій, що стало причиною звернення до суду з позовом про визнання того, що Держава Україна в особі судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3. відверто псує положення конституційних прав позивача при розгляді справи, визнання грубих порушень конституційних та процесуальних прав позивача та відшкодування моральної шкоди.

13 грудня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області справу за визначеною підсудністю було передано до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська.

01 вересня 2017 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про збільшення підстав та розміру позовних вимог. При цьому представник позивача додатково зазначив в якості відповідачів

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суддю Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7

Заява про збільшення позовних вимог мотивована тим, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 допустили залиття квартири позивача АДРЕСА_1, внаслідок чого йому було заподіяно майнову шкоду.

Саме таку справу розглядав Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська, під час якої, у тому числі були порушені конституційні та інші права позивача.

Представник позивача просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача компенсацію заподіяної майнової шкоди в сумі 19 802,50 грн з кожного, а також моральної шкоди в сумі

72 000,00 грн з кожного за «шість років страждань».

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7., треті особи - Президент України, Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалами Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року та від 02 травня 2018 року, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року поновлено провадження у справі за апеляційними скаргами

ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року та ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

ОСОБА_6, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7., треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування шкоди.

Призначено справу до розгляду на 14 год. 00 хв. 12 грудня 2018 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду.

У грудні 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли заяви про визначення підсудності справи № 200/20653/16-ц.

Заяви мотивовано тим, що згідно ухвали Верховного Суду від 11 червня

2018 року постановленою за наслідками розгляду питання щодо визначення підсудності цивільної справи № 2-3/11, Дніпровський апеляційний суд є відповідачем за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що унеможливлює розгляд цивільної справи № 200/20653/16-ц в Дніпровському апеляційному суді.

Перевіривши доводи заявника, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заяви ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Частиною першою статті 26 ЦПК України встановлено, що підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Тлумачення цієї норми процесуального права, дає підстави дійти висновку про те, що підсудність цивільної справи визначається ухвалою суду вищої інстанції за умови, якщо однією із сторін справи, щодо якої заявлено заяву про визначення підсудності, є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами.

Оскільки Дніпровський апеляційний суд не є стороною у справі

№ 200/20653/16-ц, щодо якої ОСОБА_1 просить визначити підсудність, тому Верховний Суд не знаходить підстав, передбачених частиною першою статті 26 ЦПК України, для визначення підсудності цивільної справи № 200/20653/16-ц, що є підставою для відмови у задоволенні заяв.

Керуючись статтею 26 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про визначення підсудності цивільної справи № 200/20653/16-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7, треті особи - Президент України, Уповноважена Верховної Ради України з прав людини, Державне казначейство України, про визнання права порушеним, відшкодування шкоди - відмовити.

Клопотання разом із доданими до нього матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило