У Х В А Л А

"08" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Юдицькому К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києві, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: відстрочити виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року по справі № 755/14976/16-ц до 30 вересня 2019 року (включно).

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що у жовтні 2016 року ТОВ «ТФС-УКРАЇНА» звернулося до суду із позовом до нього та просило стягнути з відповідача заподіяну шкоду в розмірі 682 996,57 гривень та 10 933,96 гривень судового збору. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року в позові відмовлено. Апеляційний суд міста Києва своєю постановою від 31 травня 2018 року скасував рішення Дніпровського районного суду м. Києва та задовольнив позов повністю. Постановив стягнути з нього 682 996,57 гривень збитків та судовий збір в сумі 25 612,38 гривень. Вказане судове рішення Апеляційного суду м. Києва залишене без змін після касаційного перегляду. Постанова Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року набрала законної сили та підлягає обов'язковому виконанню відповідачем. За вказаним судовим рішенням приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Варавою Р.С. відкрите виконавче провадження ВП № 56651085 з примусового стягнення коштів. В той же час, він, усвідомлюючи свій конституційний обов'язок виконати вказане судове рішення, на даний час, у зв'язку з винятковими обставинами, а саме: втратою роботи з 2016 року, відсутності доходів за останні роки, не має можливості виконати судове рішення негайно та сплатити всю суму боргу відразу. Таким чином, він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, без роботи та доходів, яке унеможливлює виконання судового рішення на значну суму негайно. Сума боргу становить надзвичайно значну суму, адже загальна сума заборгованості становить 684 578,95 гривень, при цьому, середня заробітна плата по Україні відповідно до показників Держкомстату складає лише 8 977,00 гривень. Незважаючи на скрутний матеріальний стан, з метою добровільного виконання судового рішення, він вже здійснив добровільно частково оплату суми основного боргу з відшкодування шкоди в розмірі 950 гривень та сплатив борг з судового збору в розмірі 250,00 гривень. Таким чином, залишок боргу станом на дату подання цієї заяви складає: 682 046,57 гривень залишок основного боргу з заподіяної шкоди; 25 362,38 гривень - залишок боргу з судового збору. В той же час, з метою виконання судового рішення, він готовий здійснити погашення залишку боргу перед позивачем. З цієї метою він уклав договір позики, відповідно до якого він отримає в борг суму 700 000 гривень, з якої він задовольнить вимоги позивача та повністю виконає судове рішення по сплаті заборгованості на користь позивача. Він також має намір здати в оренду своє житло на період, на який заявлені заява про відстрочку виконання рішення, та за отримані кошти, в тому числі, сплатити заборгованість. Його вини відповідача у існування таких скрутних обставин (відсутність доходу) немає, а застосування відстрочки виконання рішення, у такому випадку, забезпечить реальне та повне виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Пояснив суду, що дійсно у заявника є наявна квартира, яка може слугувати гарантією виконання рішення суду, але ж останній не може проживати на вулиці, окрім того, у квартирі проживає малолітня дитина. Також, наразі заявник не працює, він шукав роботу за допомогою інтернету, проте із таким записом у трудовій книжці, його не бажають працевлаштовувати. Зазначив, що з даною проблемою заявник до центру зайнятості не звертався.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» - Крупка М.П. в судовому засіданні проти заяви заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні заяви.

Вивчивши зміст поданої заяви, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи № 755/14976/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, приходить до наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» заподіяну шкоду в розмірі 682 996 гривень 57 копійок та судовий збір в сумі 25 612 гривень 38 копійок.

Постановою Верховного Суду України від 16 серпня 2018 року, постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року було залишено без змін.

21 червня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 56651085) по виконанню виконавчого листа № 2/755/2428/18 у вказаній справі, виданого 20 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва.

Статтею 435 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів заяви, 29 червня 2018 року, на виконання рішення суду, заявником було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» суму боргу на виконання судового рішення у розмірі 700,00 гривень, в подальшому було сплачено також 250,00 гривень, та сплачено боргу в рахунок сплати судового збору у розмірі 250,00 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями. Також, 06 листопада 2018 року ОСОБА_1 здійснено часткову оплату основного боргу на виконання судового рішення у розмірі 2000,00 гривень, та 07 листопада 2018 року сплачено боргу в рахунок сплати судового збору у розмірі 500,00 гривень,

20 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_5 зобов'язується передати у власність ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 700 000,00 гривень, з метою виконання ОСОБА_1 судового рішення (постанови) Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року по справі № 755/14976/16-ц по сплаті суми боргу на користь позивача по вказаній судові справі. Передачу всієї суми грошей (суми позики) має бути здійснено позикодавцем позичальнику не пізніше 01 серпня 2019 року.

В той же час, у розрізі досліджених, наданих стороною заявником доказів в підтвердження необхідності відстрочення виконання заявником судового рішення, судом не встановлено підстав для відстрочення виконання рішення суду в частині наявності обставин, які дійсно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Посилання сторони заявника на факт не працевлаштованості заявника не може слугувати такою обставиною, оскільки останній будь-яких підтверджуючих доказів неможливості працевлаштування суду не надав, при цьому судом було встановлено та не заперечувалося стороною заявника, що останній до центру зайнятості щодо питання працевлаштування не звертався. Крім того, наявність факту можливого, в майбутньому, отримання заявником позики, також не може вважатися належною підставою для відстрочення виконання рішення суду або підставою вважати матеріальний стан заявника утрудненим.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 354, 435 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФС-УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текс ухвали складено 14 листопада 2018 року.

Суддя: