Справа № 296/9616/18
УХВАЛА

про забезпечення доказів

"08" листопада 2018 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заяву ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває вказана цивільна справа.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Рожкової О.С. від 01.10.2018 року прийнято позовну заяву ОСОБА_4 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання (а.с.18-19).

02.11.2018 року позивач ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення доказів у вказаній справі, в якій просить суд зобовязати управління Державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області надати письмову інформацію (довідку) про те, які саме банківські рахунки відкриті в управлінні Державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області для зарахування у державний бюджет України податку на доходи фізичних осіб і військового збору (із зазначенням банківських реквізитів) та на яких банківських рахунках зосереджено бюджетні кошти, що йдуть на погашення боргових зобовязань держави (із зазначенням банківських реквізитів) (а.с.57-61).

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом спору по даній справі є шкода, заподіяна позивачеві законом, що визнаний неконституційним, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 року №1-р/2018. Відповідно до вимог ч.3 ст.152 Конституції України вказана шкода повинна бути відшкодована Державою України, яка і зазначена як відповідач по даній справі в особі державного органу, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Згідно положень ст.174 ЦК України держава відповідає за своїми зобовязаннями майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення. Доводи управління Казначейства містять недостовірну інформацію, яка спростовується положеннями чинного бюджетного та податкового законодавства. Зазначає, що у звязку з тим, що управління Держказначейства, ухиляється від визнання всього аспекту своїх функціональних обовязків і повноважень, визначених чинним законодавством, намагається спрямувати судове дослідження за рамками предмету спору, для позивача подання документальних доказів, що спростовують позицію управління Держказначейства є утрудненим, оскільки такими доказами є лише документи, що підтверджують організаційну та фінансову діяльність управління Держказначейства і можуть бути видані тільки самим управлінням Держказначейства.

Представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву про забезпечення доказів підтримали, з передбачених у ній підстав та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вважала вимоги заяви недоцільними, оскільки відкрито понад тисячі рахунків, а для того щоб повернути кошти, потрібно дивитись на який саме рахунок спрямовані ці кошти.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.65).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вимоги заяви, суд дійшов наступного висновку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч.2 ст. 116 ЦПК України).

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як роз'яснено у п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи положення ст. 116 ЦПК України та приймаючи до уваги характер виниклого між сторонами спору, а також те, що вказані у заяві докази мають значення для правильного вирішення даної справи, при цьому сторона позивача не має можливості отримати їх самостійно, суд, вважає за необхідне заяву задовольнити, зобовязати управління Державної казначейської служби України в м. Житомирі Житомирської області (м. Житомир, вул. С.Ріхтера,12/5 м. Житомир) надати письмову інформацію (довідку) про те, які банківські рахунки відкриті в управлінні Державної казначейської служби України в м. Житомирі Житомирської області для зарахування у державний бюджет України податку на доходи фізичних осіб і військового збору (із зазначенням банківських реквізитів) та на яких банківських рахунках зосереджено бюджетні кошти, що йдуть на погашення боргових зобовязань держави (із зазначенням банківських реквізитів).

Згідно з ч.11 ст. 118 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись ст. ст.116, 117, 118, 259, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 задовольнити.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області (м.Житомир, вул.С.Ріхтера,12/5 м.Житомир) надати письмову інформацію (довідку) про те, які банківські рахунки відкриті в управлінні Державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області для зарахування у державний бюджет України податку на доходи фізичних осіб і військового збору (із зазначенням банківських реквізитів) та на яких банківських рахунках зосереджено бюджетні кошти, що йдуть на погашення боргових зобовязань держави (із зазначенням банківських реквізитів).

Витребувані судом документи необхідно надіслати на адресу Корольовського районного суду м. Житомира: м.Житомир, майдан Соборний, 1, зал 4-К до 13.11.2018 року.

Відповідно до вимог ч.6-10 ст.84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13.11.2018.

Суддя О. С. Рожкова