Справа № 304/445/18
Провадження № 2/304/232/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, вул.Шевченка, №46) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса місця проживання: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, вул.Шевченка, №46) та Перечинської міської ради Закарпатської області (, адреса місця знаходження: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, пл.Народна, №16) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будовами, який розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_3, який помер 02 січня 1987 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 січня 1987 року помер батько позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області. 06 червня 1986 року останній склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів житловий будинок, що розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному, однак останній 04 серпня 2017 року помер. На день смерті ОСОБА_3 у вищевказаному будинку проживали та були зареєстровані позивачка та її син ОСОБА_2, при цьому такий відмовився від своєї частки на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області, яка йому належить за покійним батьком на користь позивачки. На даний час позивачка бажає оформити спадщину, у звязку з чим звернулася до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, однак остання відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у спадкодавця відсутнє свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок, що на даний час є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просить позов задовольнити.

У підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Представник Перечинської міської ради Закарпатської області у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

У підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що 02 січня 1987 року помер батько позивачки ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №426212, виданим 02 січня 1987 року Перечинським райвідділом ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис №01.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться по вул.Шевченка, №46 у м.Перечин Закарпатської області.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_3 склав заповіт, яким житловий будинок, що розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області заповів позивачці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному, про що свідчить заповіт від 06 червня 1986 року, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №424.

Крім цього встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відмовився від своєї частки на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: м.Перечин, вул.Шевченка, №46 Закарпатської області, яка йому належить за покійним батьком на користь ОСОБА_1

Також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з метою оформлення права на спадщину звернувся до державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, однак згідно повідомлення за вих.№31/01-16 від 23 березня 2018 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини та порекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок №46 по вул.Шевченка у м.Перечин Закарпатської області.

Згідно розяснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Разом з цим, згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, однак у неї існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб її захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки при подачі позовної заяви позивачкою було сплачено 2 319,75 грн. судового збору, то зважаючи на визнання заявленого позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 1159, 87 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 198, 200, ч.4 ст.206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця проживання: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, вул.Шевченка, №46) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса місця проживання: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, вул.Шевченка, №46) та Перечинської міської ради Закарпатської області (, адреса місця знаходження: 89200, Закарпатська область, м.Перечин, пл.Народна, №16) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в цілому на житловий будинок №46, що розташований по вул.Шевченка в м.Перечин Закарпатської області з надвірними спорудами та будовами, в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_3, який помер 02 січня 1987 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого квитанцією №, тобто в розмірі 1159,87 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_7