Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5024/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкас в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

за участю секретаря: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 (18005, м. Черкаси, вул. Гоголя, 491, ІПН НОМЕР_1) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (18005, м. Черкаси, вул. Гоголя, 491) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свою позовну заяву тим, що 20 листопада 2017 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що 20 квітня 2018 року нею було подано заяву до Придніпровського районного суду м. Черкаси про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2018 року їй було розяснено її право на звернення до суду з вказаними вимогами у порядку спрощеного позовного провадження.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (жохожу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починиючи з 20 квітня 2018 року і до досягнення донькою повноліття.

Позивач ОСОБА_1. надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 листопада 2017 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. За час подружнього життя в них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-СР № 137579.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилася 31 липня 2011 року, в графі «батько» вказаний ОСОБА_2. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Угоду про сплату аліментів у добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин ОСОБА_2 зобовязаний утримувати свою дочку ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3

21 травня 2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено у видачі судового наказу ОСОБА_1 , в звязку з тим, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника.

А тому, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року (дня подачі заяви про видачу судового наказу) і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Також з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 80, 180-182, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 81, 141, 209, 258,259, 263, 265, 268,273, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 з усих видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року та продовжувати до повноліття дитини.

Рішення в частині щомісячного стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 14 листопада 2018 року

Головуючий: ОСОБА_4