Справа № 452/798/18 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/504/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Брикайло М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2018 року в складі судді Кравціва В.І. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановила:
В березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом припинення стягнення аліментів на утримання дружини, що здійснюється на підставі виконавчого листа № 452/818/17, виданого 24 квітня 2017 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області.

Вимоги обґрунтовував тим, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року з нього стягуються аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.03.2017 року і до повноліття дітей, а також стягуються аліменти на утримання відповідачки його колишньої дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 30.03.2017 року і до досягнення дітьми трьох років, тому сума грошей, які залишаються йому для проживання досягають мінімальної заробітної плати та є недостатньою для проживання в належних умовах, що складає приблизно 4 200 грн., а сума грошей, які отримує відповідач складає більше 6 600 грн. Звертає увагу, що відповідач проживає разом з батьками в їх будинку у с. Вільшаник та користується його пільгами в розмірі 75% для оплати житлово-комунальних послуг, які надані йому як учаснику бойових дій.

На даний час сторони проживають окремо, позивач в м. Самборі, оплату житлово- комунальних послуг здійснює в повному обсязі, сплачує також грошові зобов`язання за кредитним договором № 1913306 в розмірі 2 710 грн. на місяць, загальна сума кредиту становить 22 880 грн.

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2018 року відмовлено за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом припинення стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 , що здійснюється на підставі виконавчого листа № 452/818/17, виданого 24.04.2017 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Стверджує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд не врахував жодного поданого позивачем доказу погіршення матеріального стану, в тому числі належним чином засвідчені виписки медичної карти, подані фіскальні чеки, кредитний договір та договір на оренду квартири.
Покликається на те, що взяв кредит для належного забезпечення та збереження сім`ї, коли фактичні подружні відносини між сторонами продовжувались.
Місцевий суд не мотивував відхилення усіх поданих доказів та послався на правовідносини, що були на момент призначення аліментів.
На думку апелянта, суд не мав підстав не враховувати положення ч. 3 ст. 80 СК України, за якою розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального або сімейного стану.
Вважає, що суд здійснив суб`єктивний аналіз норм Сімейного кодексу, вказавши, що право дружини на утримання є особливим видом права.
Просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.
04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Ухвалою про призначення справи до розгляду від 19 жовтня 2018 року вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи без їх виклику.
Оскільки розгляд справи проведено без виклику учасників справи в судове засідання, за відсутності всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засдіання за допомогою звозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наявні матеріали справи та вимоги закону колегія суддів приходить переконання, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив з того, що позивач може захищати своє право у спірних правовідносинах шляхом припинення утримання дружини, з якою проживають діти, унаслідок неможливості надавати таке утримання.

Разом з цим, ОСОБА_1 заявив вимогу про зменшення розміру аліментів шляхом припинення стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, посилаючись на погіршення стану свого здоров`я, найм житла, виплату кредиту і як наслідок погіршення свого майнового стану, однак доказів щодо витрат, пов`язаних з лікуванням не подав, а всі інші наведені ним обставини щодо його майнового стану були відомі та враховані судом під час вирішення питання стягнення коштів на утримання дружини, з якою проживають діти.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач, як батько дітей, має можливість надавати утримання колишній дружині, з якою проживають діти, до досягнення ними трьох років у розмірі, визначеному рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року.

Також суд звернув увагу на те, що з довідок про розмір стягнутих аліментів і про нараховане грошове забезпечення та інші види нарахувань вбачається, що у грудні 2017 року із грошового забезпечення ОСОБА_1 в розмірі 11 004,00 грн. було стягнуто аліменти в сумі 6 602,40 грн., виплачено матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі 3 059,74 грн. та грошову компенсацію за піднайм жилого приміщення а розмірі 1 605,00 грн. і таким чином після стягнення аліментів ОСОБА_1 отримав дохід в сумі 9 066,34 грн.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини визначено статтею 84 СК України.

Частинами другою, четвертою, шостою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 29.01.2018 року (а.с. 68).

Із позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання від 29.03.2017 року, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2017 року, постанови про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що за цим судовим рішенням відповідно до ст. 84 СК України ухвалено стягувати із ОСОБА_1 кошти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 30.03.2017 року і до досягнення синами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16.08.2017 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, проводяться стягнення за місцем проходження служби боржника (а.с. 22, 29 зворот, 39, 66-67).

З довідки про розмір стягнутих аліментів з військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено, що загальна сума стягнутих аліментів за період з 01.09.2017 року по 15.02.2018 року складає 38514 грн. (а.с. 22).

Звертаючись з позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 покликаючись на положення ст.ст. 181, 192 СК України просив зменшити розмір аліментів визначених судом, шляхом припинення стягнення аліментів на утримання дружини.

На підтвердження доводів позивач ОСОБА_1 покликався на погіршення стану свого здоров`я, найм житла, виплату кредиту, як наслідок погіршення свого майнового стану (а.с. 8-10, 12, 13-21).

Підстави припинення права дружини на утримання визначені у статті 85 СК України

Зокрема, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка, як батька з актового запису про народження дитини.

Оскільки ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить визначені ст. 85 СК України обставини та докази на підтвердження таких, тому відсутні підстави для звільнення його від обов`язку утримувати дружину до досягнення їхніми спільними дітьми трьох років, відтак колегія суддів приходить переконання про правильність висновків місцевого суду стосовно відмови у позові ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів шляхом припинення стягнення таких на утримання дружини за безпідставністю

При цьому, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є працездатного віку, здоровий, довідок про незадовільний стан здоров`я, які б перешкоджали роботі чи працевлаштуванню, суду не представив, на утриманні інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має.

Доводи про безпідставність посилання суду на ст. 80 СК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки така регулює питання визначення розміру аліментів одному з подружжя за рішенням суду, які в даному випадку судом не призначались, покликання на таку в рішенні суду відсутнє, навпаки суд визнав безпідставними посилання позивача ОСОБА_1 на положення статтей 80, 180, 181, 182, 192 та 273 СК України у спірних правовідносинах, оскільки такі їх не регулюють.

Районним судом з достатньою повнотою з`ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну оцінку, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права інші доводи апеляційної скарги суттєвими не є та на правильність висновків суду не впливають.

Підстави для переоцінки доказів відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 листопада 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк