№ 207/2583/18
№ 4-с/207/19/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Камянське справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області , про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобовязання усунути порушення.

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області зі скаргою на дії начальника Шевченківського ВДВС м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо відмови скасувати постанову державного виконавця Кіровського ВДВС ОСОБА_2 міського управління юстиції від 07.09.2015 року про накладання арешту на його майно та заборону здійснювати його відчуження. Просив поновити 10-денний строк звернення до суду, який на його думку, порушений без його вини, тому що він систематично погашав заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.04.2014 року. Заборгованості по аліментам, як він вважає, у нього немає, тому відмову скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на його майно та заборону здійснювати відчуження майна вважає неправомірними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги, зазначені в скарзі, наполягав на скасуванні постанови про накладення арешту на його майно та заборону здійснення відчуження майна.

Представник Шевченківського ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у ОСОБА_2Абдулаєва вважала скаргу ОСОБА_1 безпідставною та просила суд відмовити в її задоволенні.

Стягувачка ОСОБА_4, її представник адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні підтвердили, що рішення суду про перерахунок заборгованості по аліментам, які повинен сплачувати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 немає. Дитина, на утримання якої стягуються аліменти за рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.04.2014 року, є інвалідом і за станом здоровя потребує додаткових витрат, які ОСОБА_1. не надає добровільно. Дитину опікує і матеріально утримує мати, батько дитину не забирав до себе і не утримував.

Просять суд відмовити в задоволенні скарги, посилаються на те, що, заявник постійно звертається зі скаргами, а не бажає вирішувати питання про утримання дитини.

Суд, вислухавши заявника, представника відділу державної виконавчої служби, стягувачку ОСОБА_4. та її представника адвоката ОСОБА_5, прийшов до висновку, що скарга на дії державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квіня 2014 року (справа №207/884/14-ц, 2/207/772/14) з ОСОБА_1 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 24 лютого 2014 року, до повноліття дитини. Рішення суду набрало законної сили 5 травня 2014 року.

Ч.1 ст.383 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Частиною 2 ст.384 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

07.09.2015 року державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міського управління юстиції ОСОБА_6 у звязку з невиконанням рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення18.825,79 грн., та заборонено здійснювати відчуження будь- якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 (постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.09.2005 року приєднана до скарги).

При розгляді скарги в суді встановлено, що ОСОБА_1 розрахунок заборгованості по аліментам на утримання малолітньої доньки за рішенням суду від 25 квітня 2014 року не оскаржував. Стягувачка ОСОБА_4, мати дитини, на користь якої сплачуються аліменти на утримання дитини, підтвердила, що заборгованість і поточні виплати аліментів на її користь не сплачені, тому вона має претензії до боржника про сплату аліментів, від претензій до боржника не відмовлялась і ніяких заяв у відділ виконавчої служби не писала.

За таких обставин, немає підстав для зняття арешту на майно боржника, встановлених ст..50 Закону України «Про виконавче провадження». Заявником не надано доказів відсутності іншого житла для проживання на час винесення державним виконавцем постанови, яка оскаржується. Накладення арешту на все майно, належне боржникові, не суперечить закону.

ОСОБА_7 не надав суду доказів поважності причин пропуску строку, встановленого законом, для оскарження постанови про арешт майна, тому суд не знаходить підстав для поновлення строку оскарження, а скаргу вважає не обґрунтованою.

Керуючись ст..ст.10.11,60,212-268,383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_8, про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною та зобовязання усунути порушення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова