Справа № 491/287/18
УХВАЛА

07 травня 2018 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області в складі головуючого по справі судді Дорош В.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 187, ч.2 ст. 186 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше пяти днів з дня надходження заяви.

За приписами ч. 1 ст. 1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: зобовязати Романівську сільську раду надати йому дозвіл на виготовлення документів на земельну ділянку, вказану у позовній заяві, та оформити належним чином всі відповідні документи, які потрібні для оформлення, у приватну власність земельної ділянки розміром 2 га; зобовязати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області оформити належним чином, відповідно до діючого законодавства всі відповідні документи, потрібні для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки розміром 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до ст.121 ЗК України.

При цьому, в якості обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що 7 лютого 2018 року він, відповідно до положень ст.121 Земельного Кодексу України, звернувся до Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області з заявою про безоплатне отримання з земель державної та комунальної власності, та державної реєстрації земельної ділянки та права власності на неї. Після цього він отримав відповідь з Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, рішення №158 з відмовою в них про отримання у власність земельної ділянки площею 2 га, яка знаходиться масив №4.

На підтвердження, даного твердження, позивач додає копію рішення Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 19 березня 2018 року №158, з якого вбачається, що йому відмовлено у виділенні земельної ділянки для ведення особистого товарного сільськогосподарського виробництва площею 2 га так, як ця земля знаходиться за межами населеного пункту.

Крім того, позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області позивач обґрунтовує тим, що за його зверненням до зазначеного органу з метою оформлення землевпорядної документації, проте отримав відмову.

На підтвердження даного твердження позивачем до позовної заяви додано копію листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16 лютого 2018 року, з якого вбачається, що вимоги позивача про передачу йому у приватну власність земельної ділянки не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим в їх задоволенні відмовлено.

При цьому, статтею 122 Земельного Кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Зокрема, ч.1 ст.122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 3 статті 116 ЗК України визначено, що Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Земельного Кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, ч.4 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Частиною 9 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, ч.10 ст.118 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З наведеного вбачається, що позивачем у позовній вимозі про зобовязання Романівської сільської ради надати йому дозвіл на виготовлення документів на земельну ділянку, вказану у позовній заяві, та оформити належним чином всі відповідні документи, які потрібні для оформлення, у приватну власність земельної ділянки розміром 2 га, фактично оскаржується рішення Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 19 березня 2018 року №158, яким йому відмовлено у наданні земельної ділянки у приватну власність.

Вимога позивача про зобовязання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області оформити належним чином, відповідно до діючого законодавства всі відповідні документи, потрібні для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки розміром 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, відповідно до ст.121 ЗК України також, фактично є оскарженням рішення зазначеного органу, оскільки листом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16 лютого 2018 року, йому відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки, у звязку з їх невідповідності його вимог вимогам чинного законодавства.

При цьому, статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи суб'єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, слід дійти висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а є спором, який відноситься до справ адміністративної юрисдикції та повинен вирішуватися шляхом подання відповідного позову у порядку адміністративного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги вищезазначене, суд відмовляє позивачу у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Романівської сільської ради Ананьївського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області - відмовити.

Розяснити позивачу право на звернення з даним позовом в порядку адміністративного судочинства до Окружного адміністративного суду Одеської області.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції після 15 грудня 2017 року) ухвала суду про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

При цьому, розяснити позивачу, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:ОСОБА_2

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи №491/287/18 Ананьївського районного суду Одеської області.