Справа № 137/1820/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судового засідання Голота О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинcького районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи тим, що 27.12.2004 р. померла її мати ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, зокрема земельна ділянка розміром 1,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області. Вказує, що оригінал оригінал державного акту втрачено. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, позивач звернулася до ОСОБА_4 Державної нотаріальної контори відносно видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї причини, що пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на право на земельну частку (пай). Також роз'яснено право звернутись до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів.
Позивач зазначає, що вчасно не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк, оскільки у період з 20.06.2005 року по 30.06.2005 року перебувала на лікуванні у КУ Літинській центральній районній лікарні, внаслідок чого була обмежена у пересуванні через хворобу. Просить визначити її додатковий строк необхідний для подання заяви про прийняття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 1,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області, після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.12.2004 року у порядку спадкування.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Представник позивача адвокат ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надали суду листа про розгляд справи без їх участі. Позов визнають.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 27 грудня 2004 року. Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с.7) встановлено, що її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.8) встановлено зміну прізвища позивача після одруження з "Гайдай" на "Антонюк". Довідкою ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області за № 742 від 22.08.2018 р. (а.с. 9) зазначається, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії державного акту серія ВН № 161848 виданого ОСОБА_4 районною державною адміністрацією 17.11.2004 року (а.с. 10) встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка розміром 1,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Літинського району Вінницької області. Відповідно до довідки Відділу у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_3 отримала Державний акт серії ВН № 161848 площею 1,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради. ОСОБА_4 державної нотаріальної контори за № 1797/02-17 від 22.10.2018 р. (а.с. 12) ОСОБА_1 повідомлено, що вона пропустила строк необхідний для подання заяви про прийняття спадщини. Одночасно зі змісту вказаного листа вбачається, що спадкова справа до майна померлої 27.12.2004 р. ОСОБА_3 не заведено. Відповідно до довідки ОСОБА_4 ЦРЛ від 07.09.2018 р. (а.с. 13) ОСОБА_1 у період з 20.06.2005 року по 30.06.2005 року перебувала на лікуванні у поліклінічному відділенні КУ Літинська центральна районна лікарня, внаслідок чого була обмежена у пересуванні. Заявою від 02.08.2018 р. ОСОБА_8 повідомляє, що спадщину після смерті 27.12.2004 р. матері ОСОБА_3 вона не прийняла і на неї не претендує.
Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Враховуючи ту обставину, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за незалежних від неї обставин, суд має підстави для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України, де вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним визначити ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з відсутністю необхідних документів (втрата правовстановлюючого документу) для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.12.2004 року в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 1,8 в умовних кадастрових гектари розташованої в с. Дяківці Літинського району Вінницької області, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за законом і має право на оформлення спадщини.
Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 247, 259, 263-268 ЦПК України і на підставі ст.328, 1218, 1222, 1268, 1272, 1297 ЦК України, ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 076493 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 24.02.2000 року, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.12.2004 року строком на два місяці, після набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.