Провадження № 2-ві/522/91/18
УХВАЛА

15 листопада 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 від 09.11.2018 року про відвід судді Бондаря В.Я. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю. Справа перебуває у провадження судді Бондаря В.Я..

До суду 09.11.2018 року надійшла від ОСОБА_1 заява про відвід головуючого судді Бондаря В.Я.. Заявлений відвід обґрунтований тим, що до Приморського районного суду м Одеси подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно до провадження судді Чернявської Л.М. 03.08.2018року. Судом було відмовлено у прийнятті зустрічного позову і спрямовано до канцелярії суду на повторний авторозподіл справи 19.10.2018 року. На думку заявника вказана зустрічна позовна заява повинна бути розподілена судді Чернявській Л.М., оскільки знаходилась у її провадженні разом з позовом про розірвання шлюбу до відкриття провадження. Замість цього, позовна заява потрапила до судді Бондар В.Я.. 22.10.2018 року ОСОБА_1 подала заяву про повернення вказаної позовної заяви. 07.11.2018 року представником позивача повторно була спрямована позовна заява про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно яка також була розподілена судді Бондар В.Я., при тому, що позовна заява була первісно у провадженні судді Чернявської Л.М.. Приймаючи до уваги вищевказані обставини, заявниця впевнена що вищевказана позовна заява буде розглядатись на користь відповідача ОСОБА_2, якщо залишиться у провадженні судді Бондар В.Я., тому просила головуючого прийняти відвід.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року (с. Бондар В.Я.) заяву ОСОБА_1 про відвід судді було визнано необґрунтованою та провадження у справі було зупинено на час вирішення цього питання іншим суддею згідно ч.3 ст.40 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу, розгляд заяви про відвід судді розподілено на суддю Домусчі Л.В..

У відповідності до вимог ч.ч.2, 3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п.15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду (п.5 ст.39 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Заявник у своїй заяві ставить під сумнів неупередженість судді у розгляді вказаної цивільної справи з огляду на те, що, на думку заявника, вказана позовна заява повинна бути розподілена судді Чернявській Л.М., оскільки знаходилась у її провадженні разом з первісним позовом про розірвання шлюбу до відкриття провадження, вважає, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

У відповідності до ч.1 ст.33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно з п.1 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів. Підставою для запуску процедури автоматизованого розподілу судової справи є внесений до АСДС ЕД або ЕКПД відповідного документу, підписаний електронним цифровим підписом його автора. Ручний запуск процедури автоматизованого розподілу не допускається.

П.6. Положення, первісний розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу в хронологічному порядку їх надходження до суду (реєстрації) в наступній послідовності:

1) формується список компетентних суддів для розгляду конкретної справи;

2) для компетентних суддів розраховуються коефіцієнти навантаження;

3) із числа компетентних суддів з урахуванням встановлених коефіцієнтів навантаження здійснюється випадковий вибір судді (судді-доповідача);

4) на підставі результатів проведеного автоматизованого розподілу проводиться коригування коефіцієнтів фактичного та середньозваженого навантаження суддів;

5) у разі визначення судді-доповідача проводиться визначення суддів, що входять до складу постійної колегії.

Відповідно до п.8. Положення для кожного судді модуль автоматизованого розподілу наростаючим підсумком зберігає два коефіцієнти: коефіцієнт фактичного навантаження на суддю (Кнф) та коефіцієнт середньозваженого навантаження на суддю (Кнс).

Коефіцієнт фактичного навантаження (Кнф) є мірою часу, який цей суддя витратив на розгляд судових справ, а коефіцієнт середньозваженого навантаження (Кнс) - мірою часу, який суддя мав би витратити на розгляд справ у випадку проведення розподілу рівномірно, без застосування принципу випадковості.

Як вбачається із матеріалів справи Судом встановлено, що ухвалою судді Приморського районного суду м Одеси Чернявською Л.М. від 19.10.2018 року було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно та передано до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду головуючим по справі було обрано суддю Бондаря В. Я..

22.10.2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. отримав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на автомобіль.

22.10.2018 року надійшло клопотання адвоката Шляпіної Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення позовної заяви та заяви про забезпечення позову з квитанціями та додатками.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року вказану заяву було повернуто позивачеві.

07.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява за вх. №119366/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно. При реєстрації було виявлено, що позовна заява має схожість з вищевказаною зустрічною позовною заявою, про що був створений акт тотожності позовних заяв.

У зв'язку з викладеним є підстави вважати, що зазначені позовні заяви можуть вважатися однорідними, тому що мають однакові позовні вимоги, оскільки, в позовній заяві від 07.11.2018 за вх. № 119366/18 та у позовній заяві від 19.10.2018 р. за вх. №111853/18 вказано однакові позовні вимоги та суть позову, а саме: про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно, як зазначено у вищевказаному акті тотожності Приморського районного суду м. Одеси.

Відповідно до п. 21 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 26 листопада 2010 року N 30 зі змінами та доповненнями передача судової справи раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об'єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо зустрічних позовів та позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у судовій справі, у якій відкрито провадження;

Також слід зазначити, що на виконання вимог Рішення зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2017 року, яким були затвердженні зміни до засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному судді м. Одеси, а також вимог ст. 44 ч. 2, п. 2 ЦПК України - подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями вирішено, що у разі повторного надходження до суду позовних заяв, з передбачених процесуальним законом підстав, розподіл судових справ здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Таким чином, заявник по суті, не погоджується з системою функціонування авторозподілу судової справи, робота якої жодним чином не залежить від судді.

Суду не наведені обставини, які свідчать про порушення порядку визначення судді для розгляду справи, відсутні підстави для відводу судді, в порядку п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України.

При цьому заявник інших фактів упередженості та необ'єктивності судді не наводить.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст.36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності головуючого по справі судді; порушення порядку розподілу справ.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відводу судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.11.2018 року про відвід судді Бондаря В.Я. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю.

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.