Справа № 466/9611/17 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/783/296/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 та заборону вчинити дії, стягувач Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_7 Аваль», боржник ОСОБА_2, треті особи державне підприємство «Сетам», ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 та заборону вчинити дії, стягувач Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_7 Аваль», боржник ОСОБА_2, треті особи державне підприємство «Сетам», ОСОБА_4 - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». Однак, всупереч вказаному ні рішення суду, ні виконавчого напису нотаріуса стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки немає.Також відсутній договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином вважає, що заінтересована особа порушила порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, що є відповідно незаконною дією, що порушує право Заявника.

Вказує, що. Постановою ВСУ від 18 листопада 2015 року в справі № 6-28цс15 Верховний Суд України прийшов до наступного правового висновку, а саме: «ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Зазначає, що крім квартири, що виставляється на торги, позивач має у власності 1/4 частку в квартирі № АДРЕСА_1 та автомобіль Рeugeot 308 1.6 Е, реєстраційний № ВС 3716ВІ; рік випуску - 2008 .

Крім цього вказує, що суд першої інстанції всупереч правої позиції Верховного Суду України викладеній у Постанові від 18 листопада 2015 року в справі № 6-28цс15 не врахував, що у заявника є інші кредитори крім стягувача.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року Скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги викладені в скарзі заявника..

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги ,представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції на підтримання апеляційної скарги,в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває зведене виконавче провадження №26049569 відносно боржника ОСОБА_2, в тому числі виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1424/10, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 20.01.2011, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_7 Аваль» 68900,39 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти становить 550534,79 грн. заборгованості за кредитним договором; виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1423/10, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 12.08.2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_7 Аваль» 47480,80 грн. заборгованості за кредитним договором та 594,81 грн. судових витрат, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-553/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 12.08.2010, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОСОБА_7 Аваль» 26052,45 грн. заборгованості за кредитним договором та 380,53 грн. судових витрат.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем здійснено опис та арешт майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2, а саме: квартири №АДРЕСА_2, експертом визначено оцінку арештованого майна для його подальшої реалізації.

Відповідно до статті 1 ОСОБА_8 України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим ОСОБА_8.

Згідно ч. 1 і 3 статті 33 ОСОБА_8 України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього ОСОБА_8. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 ОСОБА_8 України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього ОСОБА_8.

Розділом 7 ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього ОСОБА_8 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч. 7 ст 51 ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень ОСОБА_8 України «Про іпотеку». За змістом цієї статті підставою для застосування положень ОСОБА_8 України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 61 ЗУ « Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатністю майна та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 56 цього ОСОБА_8) здійснюється шляхом електронних трогів або за фіксованою ціною.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що положення ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Так, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог cтягувача-заставодержателя.

При цьому, порядок реалізації нерухомого майна є однаковим, як відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», так і відповідно до ЗУ «Про іпотеку» та жодним чином не порушувався державним виконавцем при здійсненні реалізації нерухомого майна.

За вказаних обставин, державний виконавець діяв виключно в межах норм чинного законодавства щодо передачі іпотечного майна на реалізацію на підставі рішення про стягнення заборгованості.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на обєкти нерухомості.

Судом вірно встановлено, що в межах вказаного зведеного виконавчого провадження згідно акту опису і арешту від 06.03.2014 описано та арештовано транспортний засіб марки Peugeot 308 1.6Е. 2008 року випуску, червоного кольору, кузов №VF34С5FWF5114851, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2 Вказаний автомобіль також перебуває в заставі банку АТ «ОТП ОСОБА_7» - одного з стягувачів зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» призначено експерта, яким проведено оцінку транспортного засобу. Боржником подано заперечення на звіт про оцінку майна. Разом з тим, ОСОБА_2 в судовому порядку оскаржувався накладений арешт на автомобіль.

Крім того, враховуючи також те, що вартість описаного транспортного засобу (189000,00 грн.) була значно меншою від всієї суми заборгованості згідно виконавчих листів, стягувачем по яким є АТ «ОСОБА_7 Аваль», державним виконавцем вживались заходи щодо примусової реалізації квартири №АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 була зареєстрована та фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка їй належить на праві спільної сумісної власності (без визначення частки).

В квартирі № АДРЕСА_4 були зареєстровані та проживали треті особи: ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_10.

АТ «ОСОБА_7 Аваль» звернулось до суду з позовом про зняття з реєстрації та виселення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою подальшої примусової реалізації предмета іпотеки для задоволення своїх грошових вимог, який задоволено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2013.

Відтак, після фактичного виконання державним виконавцем рішення суду про зняття з реєстрації та виселення вказаних осіб (постанови про закінчення виконавчого провадження Галицького ВДВС ЛМУЮ від 18.03.2015), ОСОБА_2 як власник зареєструвала своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи те, що фактичним місцем проживання ОСОБА_2 була адреса АДРЕСА_5, державним виконавцем правомірно у відповідності до норм ОСОБА_8 України «Про виконавче провадження» вживались заходи щодо звернення стягнення на інше майно боржника, а саме: квартиру за адресою: м. Львів, вул. Галицька, 3/3.

У відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апелянта про наявність іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення не відповідають дійсності, оскільки зазначене в апеляційній скарзі майно знаходиться в іпотеці та заставі, котрі виникли раніше, ніж було прийняте рішення суду про стягнення заборгованості, а без згоди іпотеко держателів ( заставодержателів) на реалізацію такого майна виконавець не міг проводити таку реалізацію.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 та заборону вчинити дії.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст, 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 Володимирівни- залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Крайник Н.П.

ОСОБА_11