У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 в сумі 11 441, 49 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за період з липня 2015 по жовтень 2018, яка складається з наступного: 10 980, 95 грн. основний борг; 272, 57 грн. інфляційні втрати; 187,97 грн. 3% річних. А також стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 176, 20 грн.

Згідно з положеннями ст. 167 ЦПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п'яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п'ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Заявник звернувся до суду 31.10.2018 року, 17.12.2018 отримано відповідь про зареєстроване місце проживання боржника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги прошов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач звернувся до суду 31.10.2018 та просить стягнути заборгованість з боржника за надані послуги за спожитий газ за період з липня 2015 року по жовтень 2018 року, тобто заявлена вимога про стягнення заборгованості за період, який перевищує позовну давність.

Виходячи з викладеного, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 165-167, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 в сумі 11 441, 49 грн. - відмовити.

Суд роз'яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня підписання.

Суддя О.А.Тхір