РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 558/685/17

Провадження № 22-ц/4815/212/18

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

треті особи на стороні позивача,

які не заявляють самостійних вимог

щодо предмета спору - Демидівська селищна рада,

- Головне управління Держгеокадастру у

Рівненській області

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року (у складі судді Феха Т.С.; повний текст судового рішення складено 13 серпня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Демидівська селищна рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області до ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем, -

в с т а н о в и в :

27 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 про визнання недійсним державного акта про право власності на землю і права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником будинку в АДРЕСА_1 та здійснює приватизацію відповідної земельної ділянки, яка знаходиться у його користуванні.

Відповідач ОСОБА_4 є суміжним землекористувачем та відмовилася погоджувати межі земельної ділянки.

Такі дії ОСОБА_4 є неправомірними та порушують його право на приватизацію.

З урахуванням заяви від 16 лютого 2018 року просив суд визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 без погодження меж такої земельної ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_4.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що право позивача на набуття земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинку, підлягає захисту шляхом визнання права на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 без пошкодження меж такої земельної ділянки із суміжним землекористувачем (землевласником) ОСОБА_4

04 вересня 2018 року представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги ОСОБА_3 є незаконними, безпідставними та необґрунтованими.

Чинним законодавством не передбачено такого способу захисту права як визнання прав на приватизацію земельної ділянки без погодження меж із сусіднім землекористувачем.

Відповідач - ОСОБА_4 не є органом чи посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення щодо приватизації земельної ділянки.

Вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок.

Відмова ОСОБА_4 від підписання акту погодження меж земельних ділянок не порушує прав ОСОБА_3 на отримання земельних ділянок у власність і не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки позивачем, в тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, за адресою АДРЕСА_2 що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок (а.с. 11).

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 0,25 га в с. Перекалі Демидівського району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1, а також земельної ділянки площею 0,65 га за кадастровим номером НОМЕР_2 та суміжним землекористувачем ОСОБА_3 (а.с. 74-75).

Рішенням Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 69 від 21.07.2017 року "Про надання згоди щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" надано згоду ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безоплатно у власність орієнтовною площею 0,25 га (за рахунок земель житлової та громадської забудови), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 (а.с. 10).

На замовлення ОСОБА_3 ДП "Центр державного земельного кадастру", в особі Демидівського районного виробничого відділу Рівненської регіональної філії, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га в АДРЕСА_2 (а.с. 48-66).

Відповідачем ОСОБА_4 межі земельної ділянки не погоджено, технічну документацію вона підписувати відмовилася.

Вважаючи, що такими діями ОСОБА_4, порушено право ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Частиною третьою статті 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно зі статтею 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Однак, вирішуючи спір, місцевий суд, не в повній мірі врахував те, що непогодження відповідачем меж земельної ділянки є формою реалізації прав ОСОБА_4, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок.

Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність.

Підписання акта погодження меж самостійного правового значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.

Визнавши за позивачем право на приватизацію земельної ділянки без підпису суміжного землекористувача, суд першої інстанції не врахував, що вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок.

Ураховуючи те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3.

На підставі ст.ст. 116, 118, 152, 158, 198 ЗК України, ст. 55 Закону України "Про землеустрій", керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 08 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Демидівська селищна рада, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області до ОСОБА_4 про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір, сплачений нею за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2018 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук