Провадження № 22-ц/802/292/18 Категорія: 81 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Киці С.І., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Губарик К.А.,

представника заявника - ОСОБА_1,

приватного виконавця - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_3, яка подана від його імені представником ОСОБА_1, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2

Скарга мотивована тим, що 12 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 55968053 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ПУМБ» (далі - ПАТ «ПУМБ») заборгованості за кредитним договором.

07 червня 2018 року приватним виконавцем було описано житловий будинок загальною площею 235,4 кв. м, житловою площею 89,6 кв. м та земельну ділянку площею 0,2426 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та на зазначене нерухоме майно було накладено арешт.

Заявник вказував, що постановою від 19 червня 2018 року приватний виконавець призначив суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання комерційно-експортну фірму у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Експертиза-тоутал» (далі - ТзОВ «Експертиза-тоутал»). 02 липня 2018 року було складено звіт про оцінку описаного та арештованого житлового будинку та земельної ділянки. Скаржник вважає звіт ТзОВ «Експертиза-тоутал» про оцінку описаного та арештованого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами недійсним, таким, що складений з порушенням чинного законодавства і зазначена у звіті ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами не відповідає його дійсній ринковій вартості. Вказує, що докази проведення ТзОВ «Експертиза-тоутал» рецензування оскаржуваного звіту відсутні. Встановлена приватним виконавцем ринкова вартість житлового будинку не відповідає його дійсній вартості з огляду на те, що приватним виконавцем повністю не було оглянуто, та відповідно не було оцінено цокольний поверх будинку, що значно вплинуло на кінцеву ринкову вартість житлового будинку, зазначену в оскаржуваному звіті.

Ураховуючи наведене, заявник ОСОБА_3 просив суд визнати дії приватного виконавця ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на житловий будинок загальною площею 235,4 кв. м, житловою площею 89,6 кв. м та земельну ділянку площею 0,2426 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать йому на праві власності в рамках виконавчого провадження ВП № 55968053 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, неправомірними; визнати недійсним звіт про оцінку описаного та арештованого житлового будинку загальною площею 235,4 кв. м з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,2426 га, складений 02 липня 2018 року оцінювачем суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання комерційно-експертної фірми у формі ТзОВ «Експертиза-Тоутал».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його скаргу задовольнити.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги в даній справі, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, що унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

З такими висновками місцевого суду колегія суддів погоджується, вважає їх обґрунтованими і такими, що узгоджується з нормами матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55968053 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором (а.с.9).

07 червня 2018 року приватним виконавцем було описано житловий будинок загальною площею 235,4 кв. м, житловою площею 89,6 кв. м та земельну ділянку площею 0,2426 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та на зазначене нерухоме майно було накладено арешт (а.с.10).

19 червня 2018 року приватний виконавець своєю постановою призначив суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання комерційно-експортну фірму у формі ТзОВ «Експертиза - тоутал» (а.с.12).

02 липня 2018 було складено звіт про оцінку описаного та арештованого житлового будинку та земельної ділянки (а.с.13-60).

Згідно даного звіту суб'єкта оціночної діяльності комерційно-експертної фірми у формі ТзОВ «Експертиза-тоутал» станом на 26 червня 2018 визначено ринкову вартість житлового будинку загальною площею 235,4 кв. м з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,2426 га кадастровий номер НОМЕР_1, належні на праві власності ОСОБА_3, яка без врахування ПДВ становить 1 371 746 грн (а.с.15).

Звертаючись до суду із скаргою, заявник ОСОБА_3 свої вимоги щодо неправомірності дій приватного виконавця виконавчого округу Волинської області ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що ринкова вартість житлового будинку не відповідає його дійсній ринковій вартості, оскільки приватним виконавцем повністю не було його оглянуто, не було оцінено цокольний поверх будинку. Заявник зазначав, що на облаштування та ремонт цокольного поверху ним було витрачено 300 000 грн, проте в оскаржуваному звіті не міститься жодної згадки та відсутні фотографії цокольного поверху, що в кінцевому результаті вплинули на кінцеву ринкову вартість зазначену у звіті.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок визначення вартості майна боржника.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

За частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 даного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 вказаного Закону).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 даного Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17.

За змістом частини п'ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як встановлено місцевим судом, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності комерційно-експертної фірми у формі ТзОВ «Експертиза-тоутал» про оцінку описаного та арештованого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, експертом обрано порівняльний підхід для оцінки ринкової вартості майна (а.с.35).

Приватний виконавець ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказував, що про результати визначення вартості та оцінки майна заявника було повідомлено належним чином.

В той же час, заявник ОСОБА_3 не надав жодних доказів на підтвердження того, що суб'єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки були порушені положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національних стандартів.

Статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

У разі незгоди із результатами оцінки майна заявник ОСОБА_3 мав право звернутися із клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак, як встановлено судом першої інстанції, останній не звертався щодо призначення рецензування звіту про оцінку майна.

З огляду на те, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 у даному випадку відсутні.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 відповідає вимогам закону.

Суд в даному випадку правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що оцінювачем проведено оцінку житлового будинку без врахування вартості його цокольного приміщення спростовуються самим звітом про оцінку вартості нерухомого майна (а.с.14-56), в якому житловий будинок боржника оцінювався в цілому без зазначення вартості окремих його приміщень, тобто включно з цокольним приміщенням, яке не є окремим об'єктом оцінки.

Відсутність рецензування, яке за своєю суттю є перевіркою рецензентом правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки вартості нерухомого майна, не тягне за собою недійсність такої оцінки, оскільки такий наслідок не передбачений чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3, яка подана від його імені представником ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді