У х в а л а

13 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 161/19912/14-ц

провадження № 61-16207ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

5 березня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, оскарження ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню, після її перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та постанова Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько