Номер провадження: 22-ц/785/280/18
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

За участю секретаря- Ющак А.Ю.,

Осіб,що беруть участь у справі:

Представник позивача- Дячук П.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року у справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії (Відокремленого підрозділу) Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковської Є.В., ОСОБА_10, Київської районної адміністрації Одеської міської ради

- про визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради та скасування реєстрації права власності, ,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

22.09.2016 року представник ОСОБА_5 звернувся до суду з позовними вимогами котрі були уточнені 24.04.2017 року та просив суд :

-скасувати реєстрацію припинення обтяження 54/100 квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майка 01 номер запису обтяження 13273529,дата,час державної реєстрації : 15.02.2016 року 13:13:19 державний рєстратор: Шушулков Максим Дмитрович, Одеське міське управління юстиції, Одеська обл., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28250863 від 15.02.2016 року ;6:55:09 ОСОБА_12, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року по справі №521/2424/16-а - здійсненного 27.07.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковською Євгенією Валеріївною на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 21 червня 2016 року по справі № 521/2424/16-а, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30660116 від 27.07.2016 року

-скасувати договір іпотеки від 16.08.2016 року укладений між ОСОБА_13 та, ОСОБА_8 , на підставі якого накладено іпотечне обтяження на квартиру за адресою:Одеса, АДРЕСА_2;

-скасувати реєстрацію договору іпотеки від 16.08.2016 року укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, на підставі якого накладено іпотечне обтяження на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, номер запису про іпотеку: 5928722 від 16.08.2016 року; .

- скасувати договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_10, укладеного від 28 липня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7:

-скасувати реєстрацію договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_11, від 28 липня 2016 року укладеного між ОСОБА_6 ОСОБА_7, номер запису про право власності: 15648157 від 28.07.201 6 року; /

-відновити реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_6;

-скасувати договір про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ) квартири АДРЕСА_4, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_10;

-Скасувати реєстрацію договору про виділення часток нерухомого майна в натурі (поділ) квартири за адресою АДРЕСА_5, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_10,

-скасувати реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3, за ОСОБА_6;

-скасувати виділення частки 54/100 квартири АДРЕСА_12

-відновити право власності на 54/100 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_6;

-відновити арешт 54/100 квартири за адресою: АДРЕСА_13 по справі № 521/2424/16а та стягнути з ОСОБА_6 судовий збір.

Вимоги обґрунтовував незаконним виведенням з під арешту квартири за адресою АДРЕСА_10, на підставі фіктивної ухвали і Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року, щодо зняття арешту на квартиру, на котру був накладений арешт для забезпечення позову по іншій справі про стягнення з ОСОБА_6 боргу та в зв'язку з укладенням численних правочинів щодо неї ,що унеможливило виконати рішення за борговими зобов'язаннями.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, , ОСОБА_10 про визнання незаконною та скасування реєстраційної дії, скасування реєстрації права власності та інших вимог-відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог,посилаючись на неповне з'ясування судом обставин по справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права та висновки суду не відповідають обставинам по справі

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційної інстанції не надійшов.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, державний реєстратор прав на нерухоме майно Одеської філії (Відокремленого підрозділу) Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковська Є.В., ОСОБА_10, представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник посилається на ті ж обставини, що і в позовній заяві та на те, що районний суд не витребував та не дослідив докази,неправильно виклав суть спору, обставини справи та підстави позову. Крім того,посилається на розгляд справи за відсутністю позивача та на конституційні права позивача направлені на відновлення становища позивача,яке існувало до порушення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

08 лютого 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення 321 229 грн. за договором позики ( справа № 2/521/2310/16 а.с.2-3)

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року ( суддя Тополева Ю.В.) накладено арешт на 54/1000 частини квартири АДРЕСА_14 ,що належала на праві власності за ОСОБА_6( а.с.22 цієї ж справи).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 321299 грн. та судові витрати ( а.с.35-36 цієї ж справи).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2016 року відмовлено ( а.с.65 ).

Ухвалою апеляційного суд Одеської області від 14.04.2017 року ( суддя Гірняк Л.А.)апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.04.2016 року визнано неподаною та повернуто апелянту( а.с.115-116)

В матеріалах справи № 2/521/2310/16 на (а.с. 60) міститься копія ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 21 червня 2016 року,завірена адвокатом ОСОБА_15 про зняття арешту 54/100 частини квартири АДРЕСА_14 ,що належала на праві власності за ОСОБА_6.( а.с.60).

В листі Малиновського районного суду м. Одеси підписаного головою Малиновського районного суду м. Одеси Л.Г. Лічманом зазначено про відсутність відомостей щодо постановлення Малиновським районним судом м. Одеси 21.06.2016 року ухвали про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу.( а.с.63).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14 січня 2016 року та інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності -54/100 частин квартири АДРЕСА_7( а.с.23-25).

Відповідно до договору про виділення часток нерухомого майна в натурі від 08 лютого 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_16 здійснили виділ часток квартири,належної сторонам і провели її поділ в натурі виділивши у власність ОСОБА_6 квартиру загальною площею 138,5 кв.м.,житловою площею 64,6 кв.м.,що знаходиться за адресою6 м. одеса,АДРЕСА_8 та складає 54/100 частки у праві власності на квартиру.( а.с.105-106)

Відповідно до договору дарування від 28 липня 2016 року ОСОБА_6 подарував трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_15. Відповідно до договору дарування документом,що посвідчує право власності ОСОБА_6 є Договір про виділення часток нерухомого майна в натурі( поділ),укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_16.( а.с.41)

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_16 котра зареєстрована на ОСОБА_7 передана за договором іпотеки від 16.08.2016 року ОСОБА_8( а.с.45-48).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2017 року відкрито адміністративне провадження за позовною заявою ОСОБА_5 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одесокої філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковської Євгенії Валеріївни про визнання протиправним та скасування рішення.( а.с.174 т.1)

Постановою Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одесокої філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковської Євгенії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30660116 від 27.07.2016 року щодо припинення обтяження- арешту 54/100 частини квартири № АДРЕСА_17,накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року,у справі № 521/2424/16-ц. ( а.с.20-23 т.2)

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:

Залишаючи без задоволення позовні вимоги районний суд виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог ст.16 ЦК України не визначений спосіб захисту порушеного права,позовні вимоги є безпідставні та необґрунтовані.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

За приписом ст.3 частини 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 був обізнаний про постановлення ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року ( суддя Тополева Ю.В.) котрою накладено арешт на 54/1000 частини квартири АДРЕСА_14 ,що належала на праві власності за ОСОБА_6

Проте, позивачем здійснено виділення часток нерухомого майна в натурі від 08 лютого 2016 року з присвоєнням нового номеру квартири на 98а укладеного договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_16,відповідно до котрого здійснено виділ часток квартири,належної сторонам і проведено її поділ в натурі виділивши у власність ОСОБА_6 квартиру загальною площею 138,5 кв.м., житловою площею 64,6 кв. м.,що знаходиться за адресою АДРЕСА_9( присвоєно новий номер) ,що складає 54/100 частки у праві власності на квартиру. Крім того, цю квартиру вподальшому він подарував ОСОБА_7,котра розпорядилась нею на власний розсуд передавши її в іпотеку ОСОБА_8.

Норма ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 182 ЦКУ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦКУ права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності:

право користування (сервітут);

право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис)

право забудови земельної ділянки (суперфіцій);

право господарського відання;

право оперативного управління;

право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;

право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудам (їх окремими частинами), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менше трьох років;

іпотека;

право довірчої власності;

інші речові права відповідно до закону;

3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва;

4) заборона відчуження і арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в зв'язку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України( котра діяла на час вчинення процесуальної дії) кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України( на час вчинення процесуальної дії) поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України( на час вчинення процесуальної дії) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з ти,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, відповідна ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одесокої філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Васильковської Євгенії Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30660116 від 27.07.2016 року щодо припинення обтяження- арешту 54/100 частини квартири № АДРЕСА_18,накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року,у справі № 521/2424/16-ц.

За таких обставин,скасування арешту 54/100 частини квартири № АДРЕСА_18,накладеного на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2016 року,у справі № 521/2424/16-ц не давало ОСОБА_6 право вільно розпоряджатись нерухомим майном,так як про встановлення судом заборони відчужувати майно йому достеменно було відомо.

Проте, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності.

Виходячи з вищезазначеного,судова колегія приходить до висновку, що вимоги позивача щодо скасування реєстраційних дій є похідними від права власності котрі позивачем неоспорені, а тому районний суд дійшов правильного висновку, що вони не підлягають задоволенню так як відповідно до вимог ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Посилання на розгляд справи за відсутності позивача оцінюється критично так як спростовується матеріалами справи,зокрема розпискою про вручення судової повістки представнику позивача ( а.с.163 т.1)

За приписом ст.2 ч.3 п.5 ЦПК України диспозитивність є одною з основних засад цивільного судочинства, а тому посилання на те, що суд мав право вийти за межі заявлених вимог для ефективного способу захисту порушеного права не приймається судовою колегією до уваги .

Враховуючи вищезазначене,судова колегія приходить до висновку, що в силу ст.375 ЦПК України суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна інстанція залишає його без змін.

Керуючись ст. 367,368,374,375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.05.2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2018 року

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

Т.В.Цюра