Справа № 535/786/18
Провадження № 2/535/335/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,30 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Зоря») й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву від 01.10.2018 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с 59). Крім цього, 05.11.2018 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,16 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Зоря») й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с 70).

Відповідач Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просять суд провести судове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі (а.с 42-43).

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 - у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву від 01.10.2018 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує (а.с. 58).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-77), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 09.09.1982 року та свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 29.09.1985 року (а.с. 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 24.12.1994 року (а.с. 13).

Відповідно до довідки за № 161, виданої виконавчим комітетом Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області 26.03.2018 року вбачається, що гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 з гр. ОСОБА_4 за вищевказаною адресою постійно проживали: дружина - ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_6, онука - ОСОБА_7, онук - ОСОБА_8 (а.с. 14).

Таким чином, оскільки спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до 01.01.2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв на момент смерті батька) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 стала його дружина (ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтво про право на спадщину за законом, виданим Котелевською державною нотаріальною конторою 05.07.2000 року, зареєстрованим в реєстрі за № 1500 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_5, видане Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 01.02.2011 року (а.с 16).

Відповідно до довідки за № 162, виданої виконавчим комітетом Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області 26.03.2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. При цьому на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_5 за вищевказаною адресою постійно проживали: дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_6, внучка - ОСОБА_7, внук - ОСОБА_8 (а.с. 17).

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк позивачкою до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері. При цьому , ОСОБА_3, подав заву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с 20).

У провадженні Котелевської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа № 146/2011 заведена щодо майна ОСОБА_5 - її дочка ОСОБА_1, являється єдиною спадкоємицею за законом першої черги (а.с 20).

13.03.2012 року за реєстровим № 219 на моє її Котелевською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/7 частки житлового будинку в селі Милорадове Котелевського району Полтавської області (а.с 18).

Згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 30.07.2012 року за ОСОБА_1, було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 2/7 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд за адресою: АДРЕСА_2 які належали ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та успадковані ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 липня 2000 року (а.с 19).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна після смерті матері, яке залишилось не оформленим, входить земельна ділянка площею 3,30 га, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, й належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с 20).

Згідно листа за № 240/109-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 02.04.2018 року було повідомлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та в Книгах про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до 01.01.2013 року записи на ім'я ОСОБА_4 - відсутні. Сертифікат на право на земельну частку (пай) та Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я останнього - не видавався.

У зв'язку з вищевикладеним, державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,30 га, оскільки не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 413/02-31 від 11.05.2018 року (а.с 20).

Згідно роз'яснень наданих у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вбачається, що прийнята спадина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З 1952 року по 1993 рік включно ОСОБА_4 працював у колгоспі «Зоря», реорганізованого в подальшому в КСП «Зоря», що підтверджується листом за № 01-12/145, наданим Об'єднаним трудовим архівом Котелевського району 03.05.2018 року (а.с 21).

Згідно листа за № 240/109-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 02.04.2018 року було повідомлено, що до списку членів КСП «Зоря», які мають право колективної власності на земельну частку (пай), що є додатком до державного акту на право колективної власності НОМЕР_6 від 15 грудня 1995 року колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» Котелевського району Полтавської області внесено запис на ім'я ОСОБА_4 (а.с 23) .

Відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах СВК «Зоря» на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області номер земельної ділянки на плані 36, площа земельної ділянки - 3,30 га (а.с 24-25).

Проте, відповідно до архівного витягу за № 04-03.1/230, наданого архівним відділом Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області 05.11.2018 року вбачається, що середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» (СВК «Зоря») по Милорадівській сільській раді становить 3,16 умовних кадастрових гектарів (а.с 71).

Враховуючи вище викладене 05.11.2018 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,16 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Зоря») й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с 70).

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 141, 198, 206, 247, 265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1225, 1266,1268-1270, 1296 ЦК України, , ст. 6 Земельного кодексу України 1990 року, ст.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року, Постановою Верховної Ради УРСР «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою с. Милорадове Котелевського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,16 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП «Зоря») й до дня смерті належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя