Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів та просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за Угодою №199258 від 15.09.2008 року в розмірі 33 566,41 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.06.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду №199258 та підписано Додатки №1 та №2 до неї. Угоду було укладено на придбання автомобіля ВАЗ 2107. 27.09.2008 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки ВАЗ 2107, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Відповідно до умов Угоди, ОСОБА_1 зобовязався сплатити 100% вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних платежів.

Відповідач ОСОБА_1 протягом червня 2008 квітня 2014 року сплачував щомісячні внески, починаючи з травня 2014 року повністю припинив сплачувати внески.

Відповідачем ОСОБА_1 було здійснено заміну автомобіля ВАЗ 2107 на ВАЗ 21099. Після повідомлення імпортером про припинення виробництв автомобілів ВАЗ 21099, відповідач ОСОБА_1 здійснив заміну на автомобіль ЗАЗ Sens D4LС500.

Станом на жовтень 2016 року поточна ціна автомобіля ВАЗ 2107 становила 144 978,72 грн. Отже, заборгованість ОСОБА_1 станом на жовтень 2016 року складає 33 566,41 грн.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 умов Угоди, 15.09.2008 року між ПрАТ «АІСЕ Україна» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Представник позивача в судове засідання надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що повністю виплатив ПрАТ «АІСЕ Україна» вартість автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.06.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Угоду №199258 та підписано Додатки №1 та №2 до неї. Угоду було укладено на придбання автомобіля ВАЗ 2107, 27.09.2008 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки ВАЗ 2107, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1.

Факт отримання кредиту відповідачем не заперечується, отже додатковому доведенню в силу ст.61 ЦПК України не потребує.

Відповідно до умов Угоди, ОСОБА_1 зобовязався сплатити 100% вартість автомобіля та вартість наданих послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних платежів.

В забезпечення виконання відповідачем ОСОБА_1 умов Угоди, 15.09.2008 року між ПрАТ «АІСЕ Україна» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Відповідачем ОСОБА_1 було здійснено заміну автомобіля ВАЗ 2107 на ВАЗ 21099. Після повідомлення імпортером про припинення виробництв автомобілів ВАЗ 21099, відповідач ОСОБА_1 здійснив заміну на автомобіль ЗАЗ Sens D4LС500.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інше.

Відповідно до ст. 599 ЦК України вищезазначеного кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем ОСОБА_1 надано копії квитанцій про сплату грошових коштів за придбання автомобіля, що в свою чергу, в силу ст. 599 ЦК України, припиняє зобовязання перед позивачем у звязку з його повним виконанням.

Також, суд критично відноситься до посилання позивача на те, що вартість автомобіль ВАЗ 2107 станом на жовтень 2016 року становить 144 978,72 грн. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль ВАЗ 2107 був 2008 року випуску, а отже розрахунок вартості автомобіля, на думку суду, є значно завищений, без врахування всіх технічних характеристик автомобіля (зношення деталей, можлива корозія корпусу і т.д.).

Що стосується вимоги позивача про стягнення суми заборгованості з відповідача ОСОБА_2, суд приходить до висновку про відмову і в цій частині, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Крім того, умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. (Постанова, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин").

Таким чином, суд вважає, що у позивача виникло право пред'явити вимогу про виконання порушеного зобов'язання ОСОБА_2 щодо повернення кредиту, починаючи з травня 2014 року, протягом наступних шести місяців, оскільки сам позивач у позові посилався на те, що саме з травня 2014 року позивач припинив сплачувати внески. Проте, вимогу до відповідача2 позивач не пред'явив, тобто з жовтня 2014 року сплив встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк (постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 р. N 6-78цс12, від 21 травня 2012 р. N 6-48цс11, від 23 травня 2012 р. N 6-33цс12).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем ОСОБА_1 було виплачено всю суму вартості автомобіля, а вимоги до відповідача ОСОБА_2 було пропущено в силу ст. 559 ЦК України, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Судовий збір в силу ст.88 ЦПК України слід покласти на позивача по справі, в межах, сплачених при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 197, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити повному обсязі.

Сплачений судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В.Шевцова