Справа № 462/6253/16-ц
У Х В А Л А

20 грудня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У відповідності до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Мироненко і ОСОБА_2 проти України» згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як вбачається із довідки слідчого управління Головного управління НП у Львівській області у кримінальному провадженні №0002286 від 18 травня 2018 року за заявою судді Ліуша А.І. внесено відомості в ЄРДР за ч. 1 ст. 376 КК України щодо дій відповідача ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Окрім цього, згідно відомостей наданих Прокуратурою Львівської області №17/7/1-3878-18 від 08 серпня 2018 року відповідачу ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті та внесенні відомостей по його зверненні в частині можливого вчинення кримінального правопорушення суддею Ліушем А.І.

На підставі наведеного, а також того, що суддя Ліуш А.І. надав свої свідчення як заявник у кримінальному провадженні саме стосовно дій щодо нього відповідача ОСОБА_3, які безпосередньо стосуються розгляду даної справи, що згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Мироненко і ОСОБА_2 проти України» не може вважатись безстороннім розглядом справи, а відтак, суд вважає, що за таких обставин слід заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

заявити самовідвід судді Ліуша Андрія Ігоровича при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш