Ухвала

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 369/2744/15-ц

провадження № 61-16608св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_5,

відповідачі: Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_5,

треті особи: міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5, яка підписана ОСОБА_7, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову апеляційного суду Київської області від 07 березня 2018 року у складі суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення сесії Боярської міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування їх реєстрації.

Позовна заява мотивована тим, що вона з 1998 року є власником земельної ділянки площею 0.0998 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Через відсутність коштів вона не могла побудувати житловий будинок та використовувала цю земельну ділянку під город. У 2013 році виявлено, що на її земельній ділянці ОСОБА_8 проводяться будівельні роботи. Вказала, що в цей час їй необхідно присвоїти кадастровий номер, але зробити це не може, оскільки існує накладання частини земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_6, а в подальшому відчужена для ОСОБА_5, на її земельну ділянку. Оскільки право власності є непорушним, вона не надавала згоди на передачу частини своєї земельної ділянки іншому громадянину, тому рішення ради та видача державного акта на право власності на земельну ділянку є порушенням земельного законодавства та її прав як законного власника землі.

З урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 вересня 2005 року №40/2128 про передачу у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_6, виданого 11 березня 2006 року, кадастровий номер НОМЕР_2, та скасувати державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 11 березня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 160 та скасувати кадастровий номер НОМЕР_2;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, укладений 29 грудня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Федотовою О. В. та скасувати реєстрацію договору купівлі-продажу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, серії НОМЕР_3, виданий 06 вересня 2007 року, кадастровий номер НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5, скасувати його реєстрацію у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №63 та скасувати кадастровий номер НОМЕР_2.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 подав зустрічний позов (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) про визнання недійсним та скасування рішення сесії Боярської міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позов мотивовано тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,0600 га по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29 грудня 2006 року з ОСОБА_6 Спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_6 рішенням ради від 24 листопада 2004 року та від 29 вересня 2005 року та отримано державний акт, який підтвердив право власності на земельну ділянку. Після укладення договору купівлі-продажу, він замовив виготовлення технічної документації та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказав, що рішення ради та отримання державного акту ОСОБА_4 відбулось з порушенням. Так, будь-які будівлі на даній земельній ділянці до моменту купівлі-продажу були відсутні, земельна ділянка не передавалась їй раніше у постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, а це були землі запасу, тому Боярська міська рада не мала права безоплатно надавати дану земельну ділянку ОСОБА_4 та порушила положення Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92 від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» та Земельного кодексу станом на 1996-1998 року. Саме ці порушення закону є підставою для визнання правочину (передачу земельної ділянки у власність та набуття права власності на неї) на підставі частини третьої статті 215 ЦК України, а саме рішення ради від 16 грудня 1996 року недійсним та його скасування. Крім того зазначив, що поданий ОСОБА_4 акт про перенесення в натурі меж земельної ділянки АДРЕСА_1 від 02 липня 1996 року складений незаконно.

Просив суд визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинськог району Київської області №428/2 від 16 грудня 1996 року в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0998 га; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0998 га, серії НОМЕР_4 від 03 березня 1998 року, виданий на ім'я ОСОБА_4

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 вересня 2005 року №40/2128 про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_6, виданий 11 березня 2006 року, кадастровий номер НОМЕР_2, та скасовано державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 11 березня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 160 та скасовано кадастровий номер НОМЕР_2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 29 вересня 2005 року № 40/2128 ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку, яка належить ОСОБА_4 з 1998 року, що є незаконним та порушує права ОСОБА_4 29 грудня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 незаконно укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, яка належить позивачу, право власності на яку на час укладення оспореного правочину не припинено, та земельну ділянку не вилучено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу та державного акту, виданого на ім'я ОСОБА_5, суд першої інстанції зробив висновок, що позивач обрала невірний спосіб захисту порушеного права власника, вказавши, що ОСОБА_4, яка вважає себе власником частини земельної ділянки, має право витребувати цю частину від добросовісного набувача ОСОБА_5 з підстав, передбачених частиною третьою статті 388 ЦК України, а не шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків його недійсності, учасником якого вона не є (правовий висновок Верховного Суду України по справі № 6-107цс12).

Постановою апеляційного суду Київської області від 07 березня 2018 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, укладений 29 грудня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Федотовою О. В., зареєстрований за номером 1257 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, серії НОМЕР_3, виданий 06 вересня 2007 року, кадастровий номер НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5 та скасовано його реєстрацію у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за №63 та скасовано кадастровий номер НОМЕР_2.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При вирішення спору колегія суддів апеляційного суду вирішила відійти від правового висновку Верховного Суду України по справі № 6-107цс12 оскільки не вбачається можливим витребування земельної ділянки спірної площі (0,0208 га), так як ділянки такого розміру не існує як окремого об'єкту нерухомості, не визначені її межі та конфігурація, що може значно утруднити виконання рішення про витребування майна.

У квітні 2018 року ОСОБА_10 подав касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_7, у якій просив скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права.

При цьому вказується, що у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про накладення земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку ОСОБА_10, а докази, на підставі яких суди обґрунтовували свої рішення, є недостовірними у розумінні статті 80 ЦПК України. Крім того, висновок апеляційного суду в частині визнання спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки не узгоджується із нормами матеріального права та правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року у справі № 6-107цс12 та від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260? 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 369/2744/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області, реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, про визнання недійсним та скасування рішення сесії Боярської міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування їх державної реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, третя особа - міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області, про визнання недійсним та скасування рішення Боярської міської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель