Справа № 146/1519/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" листопада 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Скаковської І.В.

з участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви на період навчання до 23 грудня 2019 року.

Даний позов обґрунтовано наступним.

06 жовтня 1994 року у виконкомі Вапнярської селищної ради вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. В шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач. 23 листопада 2005 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Томашпільського районного суду від 13 січня 2015 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти до закінчення сином навчання, тобто, до 30 червня 2018 року.

З 01 вересня 2018 року син продовжив навчання за освітньо-професійною програмою «магістр» у Вінницькому технічному університеті м. Вінниця і навчання закінчується 31 грудня 2019 року.

Відповідно до договору вартість навчання становить 17550 гривень.

На даний час позивач самостійно несе витрати на навчання сина, придбання підручників, одягу, харчування, оплату проживання та проїзд на навчання, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вищевказану ухвалу суду було отримано 22 жовтня 2018 року.

05 листопада 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов, вказуючи на те, що суму, яку вказала позивач є для нього непосильною, так як на даний в нього є інша сім'я, яку він утримує - співмешканка ОСОБА_4 та неповнолітній син ОСОБА_5, 2013 року народження. На даний час в нього погіршився стан здоров'я, що пов'язано з рецидивом виразкової хвороби шлунку, що потребує додаткових витрат на лікування, його матеріальне становище не дозволяє йому на даний час сплачувати на утримання сина в зазначеному позивачем розмірі. Просить постановити рішення про стягнення аліментів з нього в розмірі 1000 гривень на період навчання сина.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справипо суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Відповідно до частин 2-6 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що у даній справі розглядається спір про стягнення аліментів, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом установлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановив суд, ОСОБА_3, який є сином відповідача, який навчається у Вінницькому національному технічному університеті на денному відділенні з 01.09.2018 року по 31.12.2019 рік, навчання за освітньо-професійною програмою «магістр» (а.с.9).

Як вбачається з довідки № 145 виданої Вінницьким національним технічним університетом ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми, договірної (контрактної) за ОПП магістр форми навчання (а.с.10).

Суд вважає, що ОСОБА_3 у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, що виникають у зв'язку з навчанням.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст.199, 200 СК України бере до уваги те, що обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька.

Як вбачається з відзиву наданого відповідачем, останній згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав: довідку видану Вапнярською селищною радою від 31.10.2018 року про те, що до його складу сім'ї ОСОБА_2 входить співмешканка ОСОБА_4 та ОСОБА_7, 2013 року народження ( а.с. 30).

Також відповідач надав копію довідки (етапний епікриз) про те, що ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку з приводу виразкової хвороби шлунку з 25.08.2005 року. (а.с.28).Проте, суд звертає увагу, що з даної довідки не вбачається дати її видачі, штемпеля лікарні. Взагалі не зрозуміли чи вона є актуальною станом на сьогоднішній день.

Отже враховуючи, те що позивач не підтвердила доказами, що відповідач працює, відповідач не надав відомостей, що неповнолітній ОСОБА_7 є його сином, як про це зазначено у відзиві, з наданого етапного епікризу не вбачається чи зазначена інформація є актуальною, ОСОБА_3 навчається у Вінницькому національному технічному університеті на 1 курсі денної форми навчання за ОПП магістр, не отримує стипендії, а тому потребує матеріальної допомоги, відповідач позовні вимоги визнав не у повній мірі, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до закінчення ОСОБА_3 навчання в Вінницькому національному технічному університеті.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовну заяву ОСОБА_1 пред'явлено нею особисто до суду 04 жовтня 2018 року. Тобто саме з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного.

При зверненні до суду із даним позовом позивач надала квитанцію № 02/10/01 від 02.10. 2018 року, згідно з якою за складання позовної заяви про стягнення аліментів вона сплатила адвокату 1000 гривень (а.с.14), які вона просить стягнути з відповідача на свою користь.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Лише наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Однак позивач в підтвердження своїх витрат на правничу допомогу не надала суду належні та допустимі докази, зокрема, договір про надання правової допомоги та розрахунок наданих послуг. Сама по собі лише квитанція про сплату позивачем адвокату 1000 грн. не надає суду можливості встановити, чи розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 гривень, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 704,80 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 191, 198-200 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 244, 263, 273,279, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 гривень, щомісячно, до закінчення ним навчання в Вінницькому національному технічному університеті, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 4 жовтня 2018 року та до 23 грудня 2019 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2 в дохід держави 704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2018 року.