ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/163/18 Номер провадження 22-ц/814/123/18Головуючий у 1-й інстанції Андрущенко-Луценко С.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Бондаревської С.М.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: адвоката ОСОБА_2., представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» до ОСОБА_4, третя особа: Товаритсво з обмеженою відповідальністю «Аргус Торг» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аргус Торг» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просили суд винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача 492210,00 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається виключно із заборгованості за кредитом та понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12липня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Пат КБ «Приват банк» 492210 грн. заборгованості за кредитним договором та 7383,15 грн. судових витрат.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржв відповідач. В апеляційній скарзі апелянт представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват банк» в повному обсязі. При цьому посилається на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що місцевий суд безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки позивачем надано неналежні докази виникнення між сторонами правовідносин.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що 14.07.2015 року ТОВ «Аргус Торг» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви підприємство приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів Банку, що розміщені а мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 14.07.2015 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до Договору ТОВ «Аргус Торг» було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено та врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» (а.с.10-25).

14 грудня 2015 року між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанком» було укладено договір поруки №POR873 на забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Аргус Торг».

Умови кредитного договору ТОВ «Аргус Торг» не виконані, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 21.08.2017 року в сумі 1124863,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості долученим до позову (а.с.26-27).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» направлялася поручителю ОСОБА_4 та позичальнику ТОВ «Аргус Торг» претензія про наявну заборгованість за кредитним договором з вимогою погашення такої заборгованості (а.с.31-33). Відповідні докази направлення претензії, долучені до позову.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий суд виходив з встановлених обставин, та керувався положеннями 527, 553, 554, 1046-1049, 1054 ЦК України. При цьому, судом встановлено в судовому засіданні, що представником відповідача не заперечувався факт укладення договору поруки між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 Також, представником третьої особи ТОВ «Аргус Торг» не заперечувався факт укладення кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк» та договору поруки між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладеного на забезпечення зобов'язання за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступні обставини.

Місцевим судом встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договром, а позичальник зобов'зується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В апеляційній скарзі апелянт між іншим посилається на те, що позивачем не доведено факту отримання ОСОБА_6 кредитної карти за укладеною Генеральною угодою. Також, вказувала, що позивачем надано невірний розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не бере до уваги зазначені доводи на наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Апелянт в доводах апеляційної скарги посилається на недоведеність позивачем факту укладення договору поруки, оскільки додані до позовної заяви письмові докази не завірені належним чином у відповідності до ДСТУ 4163-2003.

Вказані доводи не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Отже, враховуючи факт визнання сторонами підстав виникнення правовідносин, а саме укладення кредитного договору та договору поруки, колегія суддів вважає, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи, яким судом надана вірна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Дряниця

Судді: С.М. Бондаревська

Л.І. Пилипчук