ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 388/281/17

провадження № 22-ц/781/588/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

з участю секретаря: Савченко Н.В.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

третя особа - приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року, у складі головуючого судді - Баранського Д.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В. про визнання заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В., про визнання заповіту нікчемним.

В обгрунтування посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, який був її батьком.

Заповітом від 12 березня 2008 року ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 усі права та обов'язки, що йому належатимуть на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, що можуть належати у майбутньому та все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі те, що буде належати на день смерті та на що за законом він матиме право.

Вищезазначений заповіт складено та посвідчено 12 березня 2008 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В., зареєстровано у реєстрі за № 386.

Згідно зі змістом заповіту від 12 березня 2008 року, цей заповіт прочитаний ОСОБА_4 вголос та підписаний особисто. Заповіт містить підпис, прізвище та ініціали ОСОБА_4

Зазначала, що спірний заповіт є нікчемний, оскільки ОСОБА_4 був з інвалідністю першої групи по зору, потребував стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ВБ № 111890 від 2 листопада 2006 року. Інвалідність встановлено безстроково.

Тобто, спадкодавець ОСОБА_4 через вади зору не міг особисто прочитати заповіт, зробити відповідний запис про це у заповіті та підписати його.

Вважала, що спірний заповіт складений з порушенням його посвідчення нотаріусом, оскільки посвідчений без свідків.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року позов задоволено. Визнано нікчемним заповіт від імені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідченого 20 березня 2008 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В., зареєстрований у реєстрі за № 386. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що судом першої інстанції було грубо порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд неповністю з'ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, не були доведені обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки суду суперечать обставинам і доказам справи. Справу розглянуто без участі третьої особи. Також зазначає, що позивачем помилково вказано приватного нотаріуса третьою особою, хоча необхідно вказати його відповідачем, суд не звернув на цю обставину уваги. Вважає , що приватний нотаріус є належним відповідачем у справі, а підстави визнавати заповіт нікчемним відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, яка просила скаргу задовольнити, а рішення суду залишити без змін, пояснення представника позивача, який просив відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання нікчемним заповіт, суд першої інстанції, послався на порушення вимог передбачених ст. 1248 ЦК України, для посвідчення заповіту нотаріусом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 (а. с. 4).

12 березня 2008 року від імені ОСОБА_4 приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Фоміних В.В. посвідчено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 386 (а. с. 5).

За вказаним заповітом від 12 березня 2008 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що усі права та обов'язки, що йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, що можуть належати у майбутньому, усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що буде належати на день смерті та на що матиме право за законом, заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту заповіту від 12 березня 2008 року видно, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_4, власноручно ним підписаний у присутності нотаріуса, про що також стоїть письмовий запис та підпис від імені заповідача.

09 лютого 2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулась ОСОБА_1, яка є донькою спадкодавця (а. с. 100).

15 лютого 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулась спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 (а. с. 106).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем за законом першої черги є його донька - ОСОБА_1, а також спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2, які прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 з 1 листопада 2006 року має інвалідність першої групи по зору безстроково та у зв'язку із цим потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ВБ № 111890 (а. с. 6).

Зі змісту направлення ОСОБА_4 на медико-соціальну експертну комісію від 15 вересня 2006 року видно, що були скарги на абсолютну сліпоту, є інвалідом першої групи з 2000 року (а. с. 83-84).

При огляді ОСОБА_4 у комунальній установі «Міська лікарня № 4» м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 15 грудня 2006 року складено консультативний висновок, зокрема, що текст не читає (а. с. 86).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спадкодавець через фізичні вади не міг особисто прочитати заповіт, маючи вади зору, з встановленням йому абсолютної сліпоти ,що підтверджується медичною документацією.

Допитані свідки судом першої інстанції не можуть спростувати висновки медичних установ щодо встановлення сліпоти померлого - ОСОБА_4

Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Спадкодавець ОСОБА_4 на момент складання заповіту був сліпий, тобто не міг прочитати заповіт, а відтак заповіт мав посвідчуватися при свідках, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Під час посвідчення заповіту нотаріусом були порушені вимоги ст. 1248 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо залучення приватного нотаріуса, який посвідчував заповіт до участі у справі, як відповідача є необґрунтованими з таких підстав.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб'єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

З пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними», особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у

справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо

предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину

посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Таким чином, нотаріус не може бути відповідачем у справі.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

10.05.2018 року - виготовлено повне судове рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: С.М. Єгорова

О.І. Чельник