Справа № 278/1495/18
Провадження №2-о/278/84/18
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

при секретарі - Поліщук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересованих осіб Житомирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного архіву Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану про народження особи, в якій зазначає, що є дочкою ОСОБА_2, в свідоцтві про народження заявниці національність зазначено «українка». Прадід заявниці ОСОБА_3, який помер 04 березня 1985 року був поляком. На підставі вищевикладеного заявниця просила встановити факт, що вона за національністю полька також просила зобовязати Житомирський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області поновити актовий запис про народження заявниці та в графі національність зазначити полька.

Встановлення зазначеного факту заявниці необхідно для оформлення документів на прийняття спадщини.

Встановити даний факт заявниця може лише у суді.

Заявниця ОСОБА_1 просила задовольнити заяву в повному обсязі, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.44).

Представник заінтересованої особи Житомирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надіслав на адресу суду заперечення та просив відмовити в її задоволенні (а.с.41-42).

Представник заінтересованої особи Державного архіву Житомирської області не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність (а.с.31-32).

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 29 серпня 1987 року Левківською сільською радою Житомирського району Житомирської області було видано свідоцтво про народження ОСОБА_1, про що складено актовий запис №32, де у графі національність зазначено «українка» (а.с.8).

Водночас, як вбачається з копії вказаного свідоцтва заявниці батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4, національність - «українець» та «українка» (а.с.8).

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у виправленні відомостей щодо національності батька заявниці з «українець» на «поляк», у звязку з відсутністю підстав для внесення змін, оскільки всі предявлені документи підтверджують національність батька «українець» (а.с.23-24).

Статтею 22 Закону України«Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-УІ передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі, внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 709/5 від 10 травня 2012 року та №1161/5 від 03серпня 2012 року.

Відповідно до пунктів 2.6., 2.7. Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07.07.1995 року передбачено, що питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання, військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

З урахуванням наведених обставин, зважаючи на те, що в актових записах, які заявниця вважає неправильно складеними та просить внести в них зміни, наявні відомості про національність її матері, що унеможливлює їх доповнення та внесення змін, тому суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви слід відмовити.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.3, 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст. 300 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 2.6, 2.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, ст.ст. 12, 13, 56, 76-81, 82, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. В. Зубчук