ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/986/18

провадження № 22-ц/4809/394/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, представники за довіреностями - Кібець Роман Романович, адвокат Фурман Роман Валерійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРІЯ АГ», представник за довіреністю - Бутенко Богдан Анатолійович

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», представник за довіреністю - Самойленко Сергій Валерійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року у складі судді Драного В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЯ АГ», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання недійсними результатів аукціону,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЯ АГ» (далі - ТОВ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - банк) про визнання недійсними результатів аукціону.

Зазначав, що між ТОВ «Агрофірма «П?ятихатська» і банком 06 липня 2015 року укладено договір № НОМЕР_1 банківського рахунку юридичної особи, на виконання умов якого банком товариству відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1.

Постановою правління Національного банку України від 04 квітня 2016 року № 231/БТ банк віднесено до категорії проблемних. 05 квітня 2016 року постановою правління Національного банку України № 234 банк віднесений до категорії неплатоспроможних і з цієї дати на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 05 квітня 2016 року № 463 у банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

Станом на 06 квітня 2016 року залишок коштів на рахунку ТОВ «Агрофірма «П?ятихатська» становив 30 808 300 грн. 60 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі № 826/6665/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року, визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 05 квітня 2016 року № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційній банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних». Постанова набрала законної сили з 20 квітня 2017 року. З моменту ухвалення вказаних судових рішень процедура виведення банку з ринку Фондом та тимчасова адміністрація в банку не запроваджена, а тому Фонд не має повноважень органів управління банку та органу контролю.

Після визнання протиправним та нечинним рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у Фонду відсутні повноваження здійснювати ліквідацію банку, оскільки рішення про ліквідацію банку є похідним від рішення про визнання його неплатоспроможним. Внаслідок цього у банку виник обов?язок повернути ТОВ «Агрофірма «П'ятихатська» грошові кошти, що знаходяться на його поточному рахунку та відсотки на залишки по цьому поточному рахунку. Однак така вимога від 11 серпня 2017 року залишена банком без задоволення.

27 грудня 2017 року між ним та ТОВ «Агрофірма «П'ятихатська» укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ передало йому, як новому кредитору своє право вимоги з банку боргу в сумі 12 000 000 грн., що виник внаслідок невиконання банком своїх обов'язків по договору банківського рахунку юридичної особи № НОМЕР_1 від 06 липня 2015 року, а також відсотків на залишки по поточному рахунку, нарахованих на суму 12 000 000 грн., які передбачені додатковою угодою № 02 від 09 грудня 2015 року до цього договору.

Листом від 11 січня 2018 року він повідомив банк про відступлення права вимоги та запропонував негайно виконати свої обов?язки шляхом перерахування грошових коштів на його рахунок в установі банку. Станом на момент звернення з позовом до суду лист залишено без відповіді та задоволення.

16 січня 2018 року відбувся аукціон з продажу майна банка, а саме: нежитлового приміщення, загальною площею 609,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1; земельної ділянки, загальною площею 0,0329 га, за адресою АДРЕСА_1; основних засобів у кількості 236 одиниць, розміщених за цією ж адресою. Переможцем аукціону стало ТОВ «ОРІЯ АГ».

Просив визнати недійсними результати аукціону, проведеного 16 січня 2018 року у електронній торговій системі щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються, з продажу майна ПАТ «КБ «Хрещатик», стягнути судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

До початку розгляду справи позовні вимоги збільшив, зазначав, що після подання позову йому стало відомо, що 12 лютого 2018 року між банком в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію цього банку та ТОВ «ОРІЯ АГ» укладено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 609,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1; земельної ділянки, загальною площею 0,0329 га, за адресою АДРЕСА_1; № 2 основних засобів згідно переліку до договору. Ці договори є недійсними, оскільки вчинені на підставі результатів неправомірного аукціону, тобто договори купівлі-продажу майна банку, що знаходиться в ліквідації, є похідними від результатів аукціону. Крім того ці договори з боку банку вчинені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тобто особою, яка не мала повноважень органу управління банку та не мала права на вчинення будь-яких дій від імені банку.

Просив визнати недійсними результати аукціону, проведеного 16 серпня 2018 року у електронній торговій системі щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються, з продажу майна ПАТ «КБ «Хрещатик», визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 609,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,0329 га, за адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним договір № 2 купівлі-продажу основних засобів (т.1 а.с.39-40).

В ході розгляду справи подав заяву про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, земельної ділянки, основних засобів, залишивши на розгляді первісні позовні вимоги про визнання недійсними результатів аукціону (т.2 а.с.30).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2018 року заяву позивача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог задоволено (т.2 а.с.31,32).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРІЯ АГ», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про визнання недійсними результатів аукціону відмовлено за необґрунтованістю та безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що оскільки він став вкладником банку, в нього виникло право вимагати у нього грошові кошти, власником яких він став внаслідок часткового відступлення первісним кредитором права вимоги, що він і зробив надіславши банку листа від 11 січня 2018 року. Реалізацією майна банка Фонд безпосередньо порушує його право вимагати за рахунок цього майна своїх грошових коштів від банку. Аукціон проведено з порушенням законодавства України, його результати є недійсними, оскільки замовником цих торгів виступила неповноважна особа. Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних передує його ж рішенню про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку. Внаслідок цього рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку не може бути прийняте раніше, ніж рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. І Фонд не може розпочати процедуру ліквідації банку без стадії віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Незважаючи на відсутність повноважень та попередження з боку вкладника Фонд продовжує здійснювати реалізацію активів і майна банку. Таким чином, реалізуючи без відповідних повноважень майно банку і направляючи грошові кошти від такої реалізації не йому, як власнику коштів, Фонд порушує норми ст.41 Конституції України. При цьому він має право отримувати свої грошові кошти позачергово, а не в якомусь порядку, встановленому Фондом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24 березня 2016 року № 388, а також Регламентом ЕТС, тому вказане Положення та Регламент ЕТС слід розглядати як встановлені законодавством правила проведення торгів з реалізації майна банку під час ліквідаційної процедури. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення прав та законних інтересів останнього в результаті проведення аукціону, у зв?язку з чим не може бути визнаний особою, що вправі звертатись до суду у зв?язку із втручанням відповідачів у його суб?єктивні майнові права. Станом на 12 березня 2018 року позивач не є клієнтом, вкладником та кредитором банку в розумінні вимог ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також позивач не був учасником спірного аукціону з продажу майна неплатоспроможного банку, тому його права не порушені. На Фонд покладено обов?язок відчужити майно, включене до ліквідаційної маси банку. Рішення Комітету Фонду з питань консолідації та продажу активів від 15 листопада 2017 року № 447 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «КБ «Хрещатик», яким визначено активи ПАТ «КБ «Хрещатик», що підлягають продажу (повторному) на відкритих торгах (аукціоні)» прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. На сьогоднішній день законним власником нерухомого та рухомого майна (основних засобів), що реалізоване на публічних електронних торгах, є ТОВ «ОРІЯ АГ». Торги відбулися із чітким дотриманням вимог чинного законодавства. Процедура тимчасової адміністрації та процедура ліквідації є окремими, різними за своєю юридичною природою та змістом. Процедура тимчасової адміністрації закінчується у день отримання Фондом рішення Національного банку Україні про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку», яке разом з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» як на час проведення публічних електронних торгів, так і станом на сьогоднішній день чинні та не скасовані (т.2 а.с.119-135).

Апеляційне провадження відкрито 19 жовтня 2018 року (т.2 а.с.107), справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 14 листопада 2018 року (т.2 а.с.112).

В засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, а представники відповідачів просили залишити апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 27 грудня 2017 року між позивачем та ТОВ «Агрофірма «П'ятихатська» укладено договір відступлення права вимоги, за яким ТОВ передало йому, як новому кредитору своє право вимоги з банку «Хрещатик» боргу в сумі 12 000 000 грн., що виник внаслідок невиконання банком своїх обов'язків по договору банківського рахунку юридичної особи № НОМЕР_1 від 06 липня 2015 року, а також відсотків на залишки по поточному рахунку, нарахованих на суму 12 000 000 грн., які передбачені додатковою угодою № 02 від 09 грудня 2015 року до цього договору (т.1 а.с.18).

Посилаючись на те, що він набув прав вкладника банку та має право на отримання вкладених коштів, позивач просив визнати недійсними результати аукціону, проведеного 16 січня 2018 року у електронній торговій системі щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів (майна) банків, що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються, з продажу майна ПАТ «КБ «Хрещатик», покупцем якого став відповідач ТОВ «ОРІЯ АГ».

За наслідками аукціону 12 лютого 2018 року між банком в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відповідачем ТОВ «Орія АГ» укладено та нотаріально посвідчено договори купівлі-продажу нежитлового приміщення, загальною площею 609,8 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.41-45) земельної ділянки, загальною площею 0,0329 га, за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.47-51), а також в простій письмовій формі договір № 2 основних засобів згідно переліку до договору (т.1 а.с.52-60).

Відчуження майна з відкритих торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст. 215 ЦК України, згідно з якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків нікчемного правочину може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (ст.ст.216,216 ЦК України).

За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно зазначив, що результатами аукціону, який відбувся 16 січня 2018 року у формі електронних торгів, права та інтереси позивача не порушено. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, при цьому правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Безпідставними є посилання позивача на незаконність рішення НБУ від 02 червня 2016 року № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку» та рішення виконавчої дирекції Фонду від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», оскільки як на час проведення публічних електронних торгів, так і на час розгляду вони є чинними та в установленому законом порядку не скасовані.

Крім того, окружний адміністративний суд міста Києва 18 квітня 2018 повністю відмовив у задоволенні позову кредитора ПАТ "КБ" Хрещатик" ТОВ" Агрофірма П'ятихатська "до Національного банку України про визнання протиправним і скасування рішення правління НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку "Хрещатик".

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко