Справа № 263/4703/17
Провадження № 2/263/75/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, уточненим від час судового розгляду, остаточно просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2: в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 37714, 54 грн., моральної шкоди 2500 грн., по оплаті послуг евакуатора 850 грн., по оплаті звіту вартості відновлювального ремонту 1200 грн., по оплаті витрат повязаних із проведенням експертизи 2000 грн., на професійну правову допомогу 3000 грн., сплачений судовий збір у розмірі 1280 грн., а всього 48544,54 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.12.2016 року, близько 10 години 40 хвилин, відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Грецької та Георгіївської у Центральному районі м.Маріуполя, рухаючись на другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю марки «SUZUKI Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався під її керуванням по головній дорозі, чим допустив порушення вимог п.п.2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів, при цьому її автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у наведеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Діями відповідача їй також завдано моральну шкоду у розмірі 2500 грн., що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з ушкодженням власності автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися ним за призначенням, що призвело до порушення нормальних життєвих завязків, для відновлювання яких вимушена була вживати додаткових зусиль. Враховуючи положення ст.1192 ЦК України та судову практику Верховного Суду України (справа №6-2808цс15), вважає за необхідне покласти відшкодування шкоди на її заподіювача, тобто на відповідача ОСОБА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не зявилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, її представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні послідовно наполягала на задоволені позову за обставинами наведеними в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 визнав частково, не визнав щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 2500 грн., оскільки його автомобіль теж зазнав технічних ушкоджень, та по оплаті послуг евакуатора у розмірі 850 грн., так як не було потреби користуватися його послугами.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію відповідача ОСОБА_2 щодо позовних вимог.

Представник третьої особи ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не зявився, про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спірних правових відносин суд перш за все керується наступними вимогами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 21.12.2016 року о 10 годині 40 хвилин, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вулиць Грецької та Георгіївської у Центральному районі м.Маріуполя, рухаючись на другорядній дорозі не надав перевагу у русі автомобілю марки «SUZUKI Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався під керуванням ОСОБА_4 по головній дорозі, чим допустив порушення вимог п.п.2.3б, 16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів, при цьому автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.01.2017 року, у справі №263/16443/16-п, визнано винним ОСОБА_2 у наведеній дорожньо-транспортній пригоді, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

(т.1, а.с.106,107)

За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №605211, власником транспортного засобу, автомобіля марки «SUZUKI Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є позивач по справі - ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставсвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно полісу №АЕ/6960353 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідач ОСОБА_2 застрахував автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOOLanos» у ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», страхове відшкодування позивачу ОСОБА_4 не виплачувалось.

Наведені обставини, визнані учасниками справи, за вимогами ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно звіту №03 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 18.01.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «SUZUKI Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 32 852,29 грн. Оплата наведеного звіту становить 1200 грн.

(т.1, а.с. 5, 86-105)

З висновками вказаного звіту відповідач не погодився, внаслідок чого за клопотанням позивача у справі була призначена автотоварознавча експертиза, за висновками проведеної експертизи №464 від 22.12.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «SUZUKI Grand Vitara», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 37714,54 грн. Оплата витрат, повязаних із проведенням експертизи становить 2000 грн.

(т.1, а.с. 140-174, 181)

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За повідомленням Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) від 14.08.2017 року, ПрАТ «СТ «Іллічівське» з 6.12.2016 року втратило статус асоційованого члена МТСБУ у звязку із заборгованістю понад два місяці щодо сплати внесків та здійснення відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до Закону, та припинило членство в МТСБУ. Відповідно до ст.52 Закону страховик, членство якого припинено, позбавляється права на провадження ОСЦПВВНТЗ, однак не звільняється від обовязку виконання укладених договорів ОСЦПВВНТЗ.

(т.1, а.с.185)

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15 та постанови Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі № 6-725цс16 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 14.09.2016 року у справі N 6-725цс16 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, беручи до уваги ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була завдана майнова шкода у розмірі 37714,54 грн., яка складає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, суд вбачає необхідним стягнути вказану шкоду з відповідача на користь позивача, беручи до увагу і те, що відповідачем в цій частині позовні вимоги визнані.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Тому, витрати, які ОСОБА_4 понесла на оплату послуг оцінювача для визначення розміру шкоди, заподіяної її автомобілю, що підтверджується квитанцією №0.0.684130896.1 від 11.01.2017 року на суму 1200,00 грн., а також по оплаті послуг евакуатора у розмірі 850 грн., про що свідчить товарний чек №5 від 5.01.2017 року, підлягають також відшкодуванню на користь позивача. Посилання відповідача про відсутність необхідності користування послугами евакуатора, суд вважає неспроможними, оскільки за висновками експерта на автомобілі позивача пошкоджений рульовий механізм, привід ввімкнення блокіровки диференціала, що виключає безпечну експлуатацію автомобіля.

Щодо стягнення моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, суд виходить із наступного.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Суд вважає доведеними доводи позивача щодо спричинення їй пошкодженням автомобіля моральної шкоди, оскільки відмова відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдані збитки протягом тривалого часу призвела до моральних страждань і душевних переживань позивача та вважає обґрунтованими її доводи щодо порушення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і пошкодження автомобіля звичайного укладу її життя, для відновлювання якого вона вимушена була вживати додаткових зусиль.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування їй моральної шкоди підлягають задоволенню частково, при цьому суд, керуючись принципами рівності, поміркованості, розумності та справедливості вважає за необхідне визначити компенсацію моральної шкоди у розмірі 1000 грн. на користь позивача, що на думку суду, буде відповідати перенесеним нею моральним стражданням і переживанням.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст.133, 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу, на залучення експерта.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. А також за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На час подання позовної заяви, тобто 10.04.2017 року, позивачем підлягало до сплати 640 грн. судового збору за вимоги майнового характеру (матеріальна шкода) та 640 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру (моральна шкода), які нею сплачені за квитанціями №28022752 від 10.04.2017 року та №29951307 від 18.04.2017 року.

Оскільки позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, а щодо стягнення моральної шкоди частково, тому відповідно до вимог ч.1,2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати на судовий збір в сумі 896 грн. (640 грн. + 256 грн. (640 грн. х 40% - (розмір задоволених вимог щодо моральної шкоди),(2500 х 100 : 1000= 40%).

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є відповідні докази на підтвердження таких витрат.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником позивача адвокатом ОСОБА_1 було надано квитанцію від 1 грудня 2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 сплатила адвокату ОСОБА_1 вартість наданих нею послуг у розмірі 3000 грн., яку суд приймає до уваги, як належний доказ по справі.

Крім того позивачем ОСОБА_4 на залучення експерта для проведення експертизи сплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.929915394.1 від 30.12.2017 року.

Вказані судові витрати, понесені позивачем, визнані відповідачем підлягають стягненню з останнього, оскільки обумовлені вимогами закону.

Керуючись, ст.ст.12,13,76,81-82,141,247,259,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 37714,54 грн., моральної шкоди - 1000 грн., по оплаті послуг евакуатора 850 грн., по оплаті звіту вартості відновлювального ремонту 1200 грн., по оплаті витрат, повязаних із проведенням експертизи 2000 грн., на професійну правову допомогу 3000 грн., сплачений судовий збір у розмірі 896 грн., а всього 46660,54 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно пп.15.5 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: П.І. Папаценко