Справа №443/406/18
Провадження №2-о/443/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділ обслуговування громадян в Жидачівському районі про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, звернувся в суд з заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності йому трудової книжки серії НОМЕР_2, заповненої Роздільським ДГХП «Сірка» 01 серпня 1995 року на «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що у зв'язку з настанням умов для виходу на пенсію він звернувся до відділу обслуговування громадян в Жидачівському районі Миколаївського об'єднаного управління ПФУ Львівської області з заявою про призначення пенсії, надавши разом з іншими документами свою трудову книжку, дата заповнення 01 серпня 1995 року. Представники ПФУ пояснили, що з наданої ним трудової книжки неможливо встановити, що вона належить йому, оскільки на титульній сторінці такої помилково записано «ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2», у відповідності до паспорта громадянина України та інших належних йому документів, що підтверджують його особу. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, оскільки він не працює, що підтверджується записами в трудовій книжці, тому вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Представник заявника - ОСОБА_3 подав заяву, якою просить розгляд справи проводити за їх з заявником відсутності. Заявлені вимоги підтримують, покликаючись на обставини викладені в заяві та просять такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та відділу обслуговування громадян в Жидачівському районі - Пиріг І.Й., подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Окрім того, подав відзив на позов, в якому в задоволенні заяви ОСОБА_2 просив відмовити, покликаючись на те, що заявником не подано доказів, щодо вчинення заходів з метою виправлення вказаних розбіжностей організацією, яка видала спірний правовстановлюючих документ. Також просив звернути увагу, що й у інших документах заявника його прізвище зазначено як «ОСОБА_2», серед яких довідка про присвоєння ідентифікаційного номера від 05 травня 1999 року.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено та з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області 14 лютого 2002 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 30 вересня 1963 року вбачається, що такі документи видані на ім'я «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5-6/.

Разом з тим, в трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) зазначено, що така видана Роздільським державним гірничо-хімічним підприємством «Сірка» на «ОСОБА_2» ІНФОРМАЦІЯ_1.

З доводів заявника вбачається, що вищевказаній помилковості написання свого прізвища він ніколи не приділяв уваги, оскільки ні в кого не виникало сумнівів, що вказаний документ належить саме йому та стосується його трудової діяльності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні, дослідженими обставинами справи встановлено, що прізвище заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. У правовстановлюючому документі, а саме трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) зазначено, що така видана на ОСОБА_2,

Факт помилковості зазначення у правовстановлюючому документі вказаного в графі «прізвище» запису «ОСОБА_2», замість правильного «ОСОБА_2», крім вищезазначених документів, підтверджується і записами в іншій трудовій книжці, виданій заявнику по місцю праці в Російській Федерації. Так, вказаний документ вже виданий із правильним врахування прізвища заявника «ОСОБА_2».

Суд критично оцінює доводи представника заінтересованих осіб, про наявність написання прізвища заявника як «ОСОБА_2» і в інших поданий ним документах, а саме в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 05 травня 1999 року. У зв'язку з наведеним, слід звернути увагу, що предметом розгляду є встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, в даному випадку предметом розгляду є неспівпадіння написання прізвища у трудовій книжці та паспорті заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявник не покликається на довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, як на доказ правильності написання його прізвища.

Також, із долучених до матеріалів справи копій документів, вбачається, що трудова книжка серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) видана Роздільським державним гірничо-хімічним підприємством «Сірка». Разом з тим, представленими заявником та дослідженими в судовому засіданні обставинами встановлено, що наказом регіонального відділення від 30.05.2017 № 00834 ДП "Новороздільське ДГХП "Сірка" перетворене у Приватне акціонерне товариство "Новороздільське гірничо-хімічне підприємство "Сірка" (ПрАТ "НГХП "Сірка"); наказом регіонального відділення від 31.05.2017 № 00839 в процесі припинення державного підприємства затверджено передавальний акт. 02.06.2017 ДП "Новороздільське ДГХП "Сірка" в Єдиному державному реєстрі перереєстроване у ПрАТ "Новороздільське гірничо-хімічне підприємство "Сірка".

Відтак суд приходить до висновку, що діяльність державного підприємства припинено, а на його базі створено приватне акціонерне товариство. Тому, суд вважає безпідставними покликання представника заінтересованих осіб на відсутність звернення заявника до особи яка видала правовстановлюючий документ, з метою усунення протиріч у написанні його прізвища.

Таким чином, досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік), допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік), має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості подати таку для визначення розміру пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме трудової книжки серії НОМЕР_2 (дата заповнення 01 серпня 1995 рік) заповненої Роздільським державним гірничо-хімічним підприємством «Сірка», 01 серпня 1995 року на «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко