Справа № 664/687/18
Провадження № 2/664/785/18
IМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2018 року Цюрупинський районний суд
Херсонської областi
в складі: судді Яценка О.М.,
при секретарі Брустман О.М.,
без участі сторін,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
19.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, в якому зазначено, що 23 жовтня 1993 року він з відповідачем зареєструвала шлюб у Олешківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що було зроблено актовий запис № 213. Від шлюбу мають двох повнолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Сімейні відносини припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться з вересня 2017 року, вони мають окремі сімейні бюджети, він разом із сином проживає окремо. Вважає, що шлюбні відносини припинені у звязку із відмовою відповідача продовжувати подружні стосунки. Майновий спір буде вирішувати окремо. На розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден, просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
07.05.2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
07.05.2018 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подано клопотання, в якому вона позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згодна. Справу просить розглянути за її відсутності, питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставить. У заяві також зазначила, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2017 року, проте вона з позивачем та дітьми продовжували проживати в одному будинку. Після сварки 18.03.2018 року ОСОБА_1 пішов з дому до своєї матері, проте син ОСОБА_3 та старші доньки продовжував проживати разом з нею. Крім того, вона дійсно працює вахтовим методом, як і позивач, однак завжди залишала дітям грошові кошти. Майновий спір буде вирішувати окремо.
Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 СК України підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 23 жовтня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що було зроблено актовий запис № 213, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КГ № 129350 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії І-КГ № 135821 (а.с. 5), а також двох повнолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені у 2017 році, що свідчить про тривалість його формального існування, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 у клопотанні від 07.05.2018 року зазначила про те, що вона бажає надалі іменуватися прізвищем «Безменова», суд приходить висновку про необхідність залишення відповідачеві її чинного прізвища.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 352,40 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту стягнути з відповідача на користь позивача.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 142, 198, 200, 211, 247, 259, 265, 294, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України, суд
Позовнi вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 жовтня 1993 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 213, розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити її чинне прізвище «Безменова».
Повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 3 від 19.03.2018 року до АТ «Ощадбанк», в сумі 352,40 гривень.
Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Управління Державної казначейської служби України в Олешківському районі Херсонської області.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 352,40 гривень.
Повне рішення буде складено 11.05.2018 року.
На рішення протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення з 11.05.2018 року, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.
Позивач ОСОБА_1, проживаючий за адресою: Херсонська обл.., м. Олешки, пров. Піонерський, буд. 21, РНОКПП: НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_2, проживаюча за адресою: Херсонська обл.., м. Олешки, пров. Піонерський, буд. 21, РНОКПП: НОМЕР_2.
Суддя підпис ОСОБА_7
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.