печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 18 грудня 2018 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

І. За частиною першою статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Відповідно до частини п'ятої статті 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, одночасно підтверджуючи достовірність наданої копії доказу.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Разом з тим додатки до позовної заяви - копії документів не містять підпису із зазначенням дати засвідчення ані позивача, ані уповноваженого представника, також вони не засвідчені видавниками. Копії мають бути належної якості, щоб на них можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено.

Згідно з Національним стандартом України, затвердженим Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07 квітня 2003 року «ДСТУ 4163-2003», відповідно до яких відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 [підпису].

З доданих до позовної заяви додатків вбачається, що подані у копіях документи не відповідають вимогам їх засвідчення: не містять підписів, дати посвідчення, подекуди наявні просвіти у текстах документів.

ІІ. І. За приписами норм ст.ст. 42, 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, держава.

У позовній заяві позивач повинен викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, що є певною формою захисту, у який позивач просить захистити свої цивільні права та інтереси, тому має суттєве значення при розгляді справи (частина перша ст. 175, пункт 4 частини третьої ст. 175 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є оспорювання дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, тому відповідачем у таких спорах є сам нотаріус.

Разом з тим, заявник вказав відповідачем лише АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що, на його думку, несе юридичну відповідальність за вчинення приватним нотаріусом Завалієвим А. А. нотаріальної дії у вигляді виконавчого напису. При цьому позовних вимог до АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» заявник не пред'являє.

Тобто, зазначивши відповідачем стягувача за виконавчим написом, заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, акт індивідуальної дії, складений іншою особою.

Відповідно, позивачу необхідно, надати засвідчені належним чином письмові докази та уточнити коло учасників справи, зокрема особу відповідача (-ів), узгодивши з позовними вимогами до нього / них.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини третьої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала не підлягає оскарженню, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова