Справа № 128/2962/18
УХВАЛА

07 листопада 2018 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Cаєнко О.Б., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ахмадалі огли про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ахмадалі огли про розірвання шлюбу.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що позовна заява позивача підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Статтями 175, 177ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обовязок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.3 Загальних положень «Правил реєстрації місця проживання», затверджений постановою Кабінету Міністрів України за №207 від 02.03.2016 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно п.4 Загальних положень «Правил реєстрації місця проживання», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно позовної заяви та копії паспорту позивача, її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є АДРЕСА_1.

Відповідно до позовної заяви останнім відомим місцем проживання відповідача також є АДРЕСА_1.

Стаття 5 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», декларує , що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до положень, викладених в ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ( визначення термінів) , вбачається, що «місце проживання» - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; «документи, до яких вносяться відомості про місце проживання», - це паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 6 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», закріплено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

З аналізу вищевикладених норм права, судом вбачається, що місцем проживання фізичної особи, є не фактичне місце проживання такої особи, а зареєстроване у встановленому закон порядку місце проживання фізичної особи.

Судом установлено, що позивач не послалась на докази реєстрації місця перебування/проживання відповідача за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки з управління ДМС України у Вінницькій області від 06.11.2018 відповідач на території Вінницької області зареєстрованим не значиться.

З свідоцтва про шлюб позивача та відповідача вбачається, що відповідач ОСОБА_2 Ахмадалі огли є громадянином ОСОБА_3 Республіки.

Також позивачем не вказана адреса зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача у ОСОБА_3 Республіці.

У відповідності до ч.5 ст.4 ЦПК , жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Іноземні особи мають процесуальні права та обовязки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана верховною Радою України (ч.2 ст.496 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Тому, у разі відсутності відповідача на території України, суд повинен своєю ухвалою зупинити провадження у цивільній справі та направити компетентному органу ОСОБА_3 Республіки по місцю реєстрації відповідача, відповідне доручення про виконання окремих процесуальних дій відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, яка підписана в Гаазі 15 листопада 1965 року та Гаазької Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних та комерційних справах від 18 березня 1970 року.

Відповідно до п.8.2 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, розділу VIII конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (далі - Конвенція 1993 року) діє у редакції 1993 року у відносинах України з ОСОБА_3 Республікою, Киргизькою Республікою, Туркменістаном, Республікою Узбекистан та Грузією.

В п. 8.4. даного розділу зазначено, що з урахуванням статті 17 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу 1997 року доручення чи документи за результатами виконання доручень складаються російською мовою. У разі, якщо зазначені документи складені українською мовою, до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Тому позивачу необхідно вказати зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача на території України або на території ОСОБА_3 Республіки, з посилкою на відповідний доказ такої реєстрації та надати суду засвідчені переклади позовної заяви російською мовою або азербайджанською мовою. Переклад має бути засвідчений уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Зазначені вище недоліки заяви перешкоджають відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Ахмадалі огли про розірвання шлюбу,- залишити без руху.

Розяснити позивачу, що вона має виправити вказані в ухвалі недоліки в строк , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач в цей же строк не виправить вказані недоліки позовної заяви, то вона буде вважатися судом неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: