Справа: № 484/1466/18
Провадження № 2/484/882/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

( з а о ч н е )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Панчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

05.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити.

Позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності на підставі договору довічного утримання від 27.08.2004 року належить житловий будинок за адресою: м. Первомайськ, Миколаївська область, вул. Андрія Чернецького, 58.

У вказаному будинку з 2007р. вона проживала однією сімєю зі своїм чоловіком ОСОБА_2, відповідачем по справі, та їх дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 Єлізаветою, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Під час спільного проживання відповідач ОСОБА_2 19.07.2007 року зареєстрував своє місце проживання в даному житловому будинку за адресою: м. Первомайськ, Миколаївська область, вул. Андрія Чернецького, 58.

З початку березня 2017 року відповідач пішов із сімї, почав проживати окремо, і 04.07.2017 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду їх шлюб було розірвано. Те, що відповідач не проживає за вказаною адресою підтверджується довідкою голови квартального комітету № б/н від 28.03.2018 р., а також актом про не проживання від 28.03.2018 р., який складений в присутності голови квартального комітету та сусідів, які мешкають поблизу: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Співвласником житлового будинку по вул. Андрія Чернецького, 58 він не являється, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний будинок, де зазначено, що позивач є єдиною його власницею.

У звязку з тим, що відповідач є колишнім членом сімї та не проживає у житловому будинку, який належить позивачці, вже більше одного року, то у неї є усі підстави звернутися до суду з позовом про визнання його таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням.

В звязку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку в будинку позивача, вона позбавлена законного права розпорядитися власним майном.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином, у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Заперечень на позов не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що власником житлового будинку № 58, що знаходиться по вул. Андрія Чернецького в м. Первомайську Миколаївської області на підставі договору довічного утримання № 3269 від 27.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 є ОСОБА_1.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.07.2017 року між сторонами по справі було розірвано шлюб, який був зареєстрований 16.03.2002 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області; після розірвання шлюбу залишено за ОСОБА_9 дошлюбне прізвище «Дубасова».

Згідно довідки, наданої Квартальним комітетом № 54 та актів про не проживання від 28.03.2018 та 04.04.2018 р.р., ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації з березня 2017 року.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до ст. 107 ЖК України та розяснень викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12.04.1985 року, наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач з березня 2017 року не проживає в спірному житловому будинку, тобто понад рік, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим будинком, передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в житловому приміщенні немає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового будинку як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим будинком № 58, що знаходиться по вул. Андрія Чернецького в м. Первомайську Миколаївської області, тому є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, Миколаївська обл.) про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщення - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 таким, що втратив право користування житловим будинком № 58 по вул. Андрія Чернецького в м. Первомайську Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

С У Д Д Я: