Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6565/18
Номер провадження: 6/225/291/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області подання державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Торецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу, про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1.

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у Торецькому МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий документ №2-769-06 від 21.03.2006, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 28.03.2006, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Поліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2006 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного виконавчого листу постановою державного виконавця від 28.03.2006 відкрито виконавче провадження № 1950829, копії якої надіслано сторонам, разом з викликом. На виклики державного виконавця боржник не зявляється, за місцем, вказаним у виконавчому документі, не проживає, його місцезнаходження встановити не вдалося, офіційних джерел доходу не має, у звязку з чим, просить оголосити розшук боржника.

До судового засідання державний виконавець Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, подання підтримав.

Боржник, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, до суду не зявився.

Суд, на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, вирішив здійснювати розгляд справи на підстав наявних у суду матеріалів справи.

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Торецькому МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавчий документ №2-769-06 від 21.03.2006 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Поліни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.03.2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, боржник добровільно рішення суду не виконує, на повідомлення про виклик до ДВС не зявляється, декларацію не подав, місце його перебування невідоме, а вжиті заходи примусового характеру результатів не дали, на підставі чого державним виконавцем подано клопотання про розшук боржника.

Зокрема встановлено, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2006 (ВП 1950829), що скеровано сторонам. Згідно наданих відповідей з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України боржник не працює, пенсій та/або інших соціальних виплат не отримує. В результаті надходження відповідей з контрольно-реєстраційних установ встановлено, що боржник пенсію не отримує, не працює, відсутні відкриті банківські рахунки, транспорті засоби.

Відповідно до відповіді, наданої Військово-цивільною адміністрацією міста Торецьк Донецької області від 20.07.2018 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з актом державного виконавця від 15.05.2018 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 мешкає інша родина. Боржник мешкає у батьків в смт.Новгородське м.Торецька.

Відповідно до п.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частині. Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Відповідно до вимог ч.3 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не повязані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними звязками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Наданий суду акт державного виконавця від 15.05.2018 про вихід за місцем проживання боржника, суд не приймає до уваги, оскільки в порушення вищезазначених вимог, державним виконавцем підчас вчинення виконавчий дій не було залучено понятих.

Крім того, наведені у поданні обставини і вивчені судом додані до нього документи, не можуть бути в даному випадку визнані такими, що переконливо свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення, а тому правові підстави для оголошення боржника в розшук відсутні, а подання державного виконавця є безпідставним і необґрунтованим.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів та можливостей передбачених Законом України «Про виконавче провадження» і з поданням до суду про оголошення особи в розшук звернувся передчасно.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що заявником подано суду недостатньо переконливих доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, доведення чого є обов'язковою умовою для оголошення боржника в розшук.

Застосування таких обмежень, про які просить заявник, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, у звязку з відсутністю достатніх і достовірних доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, суд вважає, що в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 438, ЦПК України, ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до вимог п.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Ткач