Дата документу 06.11.2018 Справа № 369/5216/18
Провадження №2/554/2752/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представник позивача ОСОБА_1 : ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживачів; третя особа: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 8857,82 гривень та судові витрати у розмірі 5050 гривень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.01.2018 року позивач здійснив попередню оплату за рибацький спінінг «Graphiteleader gvis 742 ml-pe» ОСОБА_3 через ПАТ «КБ «Приватбанк» у розмірі 7035,18 гривень. Цього ж дня ОСОБА_3 підтвердив отримання коштів, а 25.01.2018 року повідомив позивача про відправлення рибацького спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe» через відділення ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м.Бердичів, вул.Європейська,56, згідно експрес-накладної №2565 з оголошеною вартістю 7000 гривень та вказівкою, що доставку сплачує отримувач у розмірі 95 гривень.

25.01.2018 року під час отримання відправлення по експрес-накладній №2565 у відділенні ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Мила, вул.Комарова,38, ОСОБА_1 було виявлено пошкодження упаковки та відсутність вантажу в упаковці в коробці (тубусі) НП (Нової пошти). У присутності оператора відповідача ОСОБА_4 було відкрито упаковку та виявлено відсутність вкладення: рибацького спорядження спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe», що підтверджується актом приймання-передачі від 25.01.2018 року.

26.01.2018 року позивачем було направлено претензію відповідачу, в якій зазначалося про недостачу вантажу, що відправлявся, та прохання відшкодувати вартість відправлення і доставки у розмірі 7095 гривень і сплатити штраф, відповідно до умов надання послуг та публічного договору. Відповідач відмовився задовольнити претензію позивача та повернути вартість втраченого вантажу, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до платіжного доручення № від 24.01.2018 року позивач здійснив переказ коштів у розмірі 7035 гривень та сплатив 95 гривень за доставку відправлення; загальна сума, що була сплачена, складає 7130,18 гривень. Штраф у розмірі 24,23% від суми відшкодування (компенсації) складає 1724,64 гривень; загальна сума, що підлягає відшкодуванню 7130,18 грн.+ 1727,64 грн.= 8857,82 грн.

Крім того, позивачем 20.03.2018 року було укладено договір про надання правничої допомоги. На день складання позовної заяви позивач зазнав наступних витрат: гонорар адвоката у розмірі 5000 гривень, сума комісії банку 50 гривень. Фактично понесені у майбутньому витрати позивач зобовязаний буде сплатити адвокату відповідно до п.14 договору про надання правничої допомоги від 20.03.2018 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про захист прав споживачів; третя особа: ОСОБА_3, було передано до Октябрського районного суду м.Полтави для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14.08.2018 року зазначену справу було прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив (а.с.101-104), в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказав на те, що ОСОБА_3 згідно експрес-накладної №2565 від 25.01.2018 року з відділення №3 в м.Бердичів відправив вантаж до відділення №1 с.Мила ОСОБА_1, з оголошеною вартістю вантажу 7000 гривень. Повний опис відправлення визначено: рибацьке спорядження, фактична вага вантажу 8 кг. Вантаж відправник передав для перевезення заздалегідь особисто запакованим. Відправлення під час приймання не оглядалось, про що внесено відповідний запис до поля додаткова інформація у експрес-накладній. Жодної інформації про виробника чи модель товару, його кількості і т.д., які б дали змогу безумовно ідентифікувати речі, відправник у експрес-накладній не зазначив та супровідних документів не надав.

Вантаж було доставлено за призначенням до відділення №1 с.Мила, де одержувач ОСОБА_1 оглянув його у приміщенні відділення у присутності представників перевізника та заявив про втрату вмісту упаковки вантажу. Щодо огляду з одержувачем було складено акт приймання-передачі від 25.01.2018 року, згідно якого встановлено: коробка НП, повітряно-пухирчаста плівка, Тубус НП 8 кг. Стан зовнішньої упаковки: розірвана.

У задоволенні претензії позивача відповідачем було відмовлено. Відповідач вважає, що відсутні належні, достатні та допустимі докази передання для перевезення саме спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe», та відповідач не погоджується з заявленою сумою майнової шкоди у розмірі 7000 гривень, як вартості цього спінінга. Посилаючись на відсутність доказів, відповідач також просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Третя особа ОСОБА_3 надіслав до суду письмові пояснення, згідно яких саме він здійснив відправлення спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe» за експрес-накладною №2565 на імя ОСОБА_1 25.01.2018 року вдома він запакував вказаний спінінг та бірки у тубус стандартну упаковку «Нової пошти» з габаритними розмірами 160 х 15 х 13(см) і, не заклеюючи його, повіз у відділення «Нової пошти». У відділенні №3 в м.Бердичів представник «Нової пошти» надав йому скотч і в його присутності ОСОБА_3 запакував тубус скотчем. Пропозиції розкривати тубус та надавати його вміст для огляду представником «Нової пошти» йому не надавалось. Так як фактична вага спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe» менше ніж 100 грамів, у накладній було вказано обємну вагу 8 кг.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Вказала, що, за представництво інтересів позивача відповідач повинен буде сплатити позивачу 3000 гривень.

Представник відповідача ТОВ «Нова Пошта» до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник ОСОБА_5 надіслав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову, справу розглянути у відсутність представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача та третьої особи, на підстав наявних у справі даних і доказів.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно експрес-накладної №2565 від 25.01.2018 року, з відділення №3 в м.Бердичів відправив вантаж до відділення №1 с.Мила ОСОБА_1, з оголошеною вартістю вантажу 7000 гривень. Повний опис відправлення визначено: рибацьке спорядження, фактична вага вантажу 8 кг. Вантаж відправник передав для перевезення заздалегідь особисто запакованим. Відправлення під час приймання не оглядалось, про що внесено відповідний запис до поля додаткова інформація у експрес-накладній (а.с.7 експрес-накладна).

25.01.2018 року у відділенні №1 с.Мила, Києво-Святошинського району Київської області, одержувач ОСОБА_1 оглянув вантаж у приміщенні відділення у присутності представників перевізника та заявив про втрату вмісту упаковки вантажу. Щодо огляду з одержувачем було складено акт приймання-передачі від 25.01.2018 року , згідно якого встановлено: коробка НП, повітряно-пухирчаста плівка, інша упаковка : Тубус НП 8 кг. Стан зовнішньої упаковки: розірвана. Стан вмісту відправлення: в тубусі НП відсутній спінінг (а.с.9 акт від 25.01.2018 року).

25.01.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування повної вартості спінінга 7000 гривень та вартості доставки 95 гривень (а.с.10 претензія).

Листом ТОВ «ОСОБА_2 пошта» від 01.02.2018 року за вих. №9264 позивачу у задоволенні претензії відповідачем відмовлено, виходячи з наступного. Обовязок експедитора перевіряти стан вантажу у пакуванні перед відправкою, а саме його цілісність, комплектність чи справність, не передбачений жодним нормативним чи цивільно-правовим актом. Встановлено, що відправник прийшов на відділення №3 м.Бердичів, придбав тубус на 8 кг і покинув відділення. Пізніше клієнт звернувся на відділення з самостійно упакованим вантажем в попередньо придбаний тубус і вміст його не перевірявся. Під час перевезення пошкодження пакування не зафіксоване, факт втрати вантажу не підтверджено.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Позивач наполягає на тому, щойому вантаж не доставили, ним було виявлено втрату товару. Оскільки, ОСОБА_3, згідно експрес-накладної №2565 від 25.01.2018 року, з відділення №3 в м.Бердичів відправив вантаж спінінг «Graphiteleader gvis 742 ml-pe» до відділення №1 с.Мила ОСОБА_1, з оголошеною вартістю вантажу 7000 гривень, а у відділенні ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Мила, вул.Комарова,38, ОСОБА_1 виявилась нестача товару, відповідач повинен відшкодувати йому матеріальну шкоду та судові витрати.

Відповідач стверджує, що відсутні належні, достатні та допустимі докази передання для перевезення саме спінінга «Graphiteleader gvis 742 ml-pe», та відсутні докази розміру фактичної шкоди, спричиненої позивачу, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за недоведеністю.

Суд вважає доводи відповідачапідставними, порушене право позивача не підлягає захисту, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «;Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568 (далі - Правила), та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «ОСОБА_2 пошта».

Відповідно до статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Законом України «Про автомобільний транспорт» (стаття 52) на автомобільного перевізника покладено обов'язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

За правилами статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Вантажовідправником є будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення (абзац п'ятий глави 1 Правил).

Згідно п.7.2.13 Публічного договору, експедитор не зобовязаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Вантаж було прийнято для перевезення за розміром та вагою, в упаковці відправника, зважаючи на ч.2 ст.917 ЦК України: відправник повинен предявити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж також має бути замаркований відповідно до встановлених вимог.

У пункті 7.2.7. Публічного договору зазначено, якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкоджене відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій (неушкодженій) упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення всередині упаковки покладається на відправника.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Передавши вантаж для перевезення, відправник погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «ОСОБА_2 пошта», що підтверджується експрес-накладною №2565 від 25.01.2018 року.

Погодившись на отримання вантажу, шляхом доставки його ТОВ «ОСОБА_2 пошта», позивач також є учасником правовідносин, на які поширюються умови Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень.

З огляду на умови укладеного між сторонами договору, та на те, що з експрес-накладної №2565 від 25.01.2018 року вбачається, що товар рибацьке спорядження без будь-якого опису, з оголошеною вартістю 7000 гривень, попередньо був упакований в тубус на 8 кг відправником, але вміст його не перевірявся перевізником, що під час перевезення пошкодження пакування не зафіксоване, претензії щодо виявлених нестач є безпідставними.

Таким чином, вина відповідача у неналежних послугах та нестачі товару відсутня.

Крім того, частиною 2 ст. 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Таким чином, вказана норма матеріального права зобовязує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди.

Аналогічно ч. 1 та ч. 2 ст. 623 ЦК України передбачає, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до п.п. а) п. 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.06.1969 за №401 (чинний), за втрату і недостачу багажу автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність у таких розмірах: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості.

Пунктом 7.2.2 Публічного договору встановлено, що у разі втрати або пошкодження відправлення експедитор повертає суму оголошеної вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення).

Таким чином, на позивача покладається обов'язок доведення розміру спричиненої йому шкоди.

Будь-які докази того, що фактична вартість вантажу, що був відправлений ОСОБА_1, становить 7000 гривень у матеріалах справи відсутні. Більше того, доказами по справі не доведено який саме товар був відправлений позивачем. Зазначення в експрес-накладній назви вантажу рибацьке спорядження вказують лише на родову ознаку речі, а не на те, який саме вантаж відправляється.

Зазначення вартості вантажу у розмірі 7000 гривень є припущенням, що суперечить положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 року по справі № 6-2086цс15 зазначено, що згідно норми статті 924 ЦК України обов'язок доводити наявність обставин, що звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу, лежить саме на перевізнику.

Оскільки, відповідач довів, що жодних недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), нестачі вантажу не сталося під час перевезення та у межах цивільно-правової відповідальності перевізника, вимоги позивача є безпідставними.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1, в тому числі і вимоги про стягнення штрафу, не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує за правилами статті 141 ЦПК України.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.908,909,924 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», місцезнаходження: 36039 вул.Європейська,57, м.Полтава, , про захист прав споживачів; третя особа: ОСОБА_3, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 16.11.2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова