РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/457/18

Провадження № 2/700/292/18

09 листопада 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації у житловому будинку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації у житловому будинку.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником житлового будинку у смт.Лисянка, вул.Шевченка, 20, Черкаської області. Крім позивача у будинку зареєстрований ОСОБА_2, проте у будинку він тривалий час не проживає.

На неодноразові прохання позивача знятися з реєстрації у житловому будинку, відповідач не реагує, не допомагає в утриманні будинку, не бере участь у ремонті та догляді за прибудинковою територією, чим створює незручності та позбавляє можливості повноцінно використовувати та розпоряджатися належним майном.

За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратили право користування житловим приміщенням у смт.Лисянка по вул. Шевченка, 20, Черкаської області.

Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою, в яких просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом повідомлення на офіційному веб-сайті Лисянського районного суду Черкаської області. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст.391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 386 ЦК України власник має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником будинку у смт.Лисянка, вул. Шевченка, 20, Черкаської області.

Крім, позивача у будинку зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт, що відповідач більше року у будинку не проживає, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 02.07.2018 року депутатом Лисянської селищної ради, Черкаської області.

Точне місце проживання відповідача невідоме.

Відповідно до п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів нам підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлим).

Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно норм Житлового кодексу України виселення може бути добровільним, або здійснюватись в судовому порядку.

Оскільки обставини наведені у позовній заяві, докази які їх підтверджують свідчать про не проживання відповідачів у вказаному будинку досить тривалий час, а реєстрація відповідачів у будинку позбавляє власника будинку повноцінно ним користуватися, тому є всі підстави для зняття відповідачів з реєстрації місця проживання.

Керуючись ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60, 107, 179, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, п.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації у житловому будинку -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: смт.Лисянка вул.Шевченка, 20, Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко