КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________
Справа №758/7577/15-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4207/2018
У Х В А Л А

19 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року (суддя Васильченко О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей,

встановив:

рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року позов задоволено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, 29 жовтня 2018р. направила до суду апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що даним рішенням визначено розмір аліментів, що безпосередньо впливає на права та інтереси її малолітньої дитини, батьком якої є відповідач.

Відповідно до ч. 1 с. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної процесуальної норми право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду був позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей.

При цьому судом не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси або обов'язки ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2, а відтак і законним представником їх малолітньої дитини, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі і проживають спільно.

Крім того, відповідачем подана апеляційна скарга на рішення суду, яка є ідентичною апеляційній скарзі ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про те, що окрім їх малолітньої дитини вона також має право на утримання її відповідачем до досягнення дитиною трьох років, не свідчить про те, що суд при розгляді даного позову вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_2, оскільки таких позовних вимог заявлено не було.

Пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної

інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Дана норма процесуального права розміщена у параграфі 2 глави 1 «Апеляційне провадження», тобто до параграфу 3 «Апеляційний розгляд», тому встановлення чи вирішувалося судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не приймала участі у справі, можливе до апеляційного розгляду.

Аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави для висновку, що у разі наявності достатніх матеріалів на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження для висновку чи вирішено судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не брала участі у справі, то підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику.

Керуючись ст. 352 ЦПК України, суддя

ухвалив:

відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя