Провадження № 88-ц/783/34/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3, представника третьої особи Управління історичного середовища Львівської міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_5, треті особи: Управління історичного середовища Львівської міської ради, Державна архітектурно-будівельна інспекція України про відновлення пам"ятки культурної спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 квітня 2016 року скасоване та ухвалено нове рішення, яким зобов"язано ОСОБА_5 належні їй на праві власності нежитлові приміщення загальною площею 128,8 кв.м. та 110,7 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 привести до попереднього стану шляхом демонтажу дверного отвору та відновлення віконного отвору зі сторони вул. Січових Стрільців і демонтажу тераси в проїзді Крива Липа, прибудованої до належних ОСОБА_5 нежитлових приміщень.

11 листопада 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Апеляційного суду Львівської області із заявою про перегляд вищезгаданого рішення у зв"язку з нововиявленими обставинами.

Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі №813/716/16 було визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесенням меж історичного ареалу м. Львова та закріплення їх в натурі (в місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення. Рішення суду набрало законної сили 22 червня 2016 року Стверджує, що станом на 01.09.2017 року межі історичного ареалу м.Львова не є затвердженими. Звертає увагу, що даний факт має істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не був і не міг бути відомий. Також стверджує, що про наявність рішення Львівського окружного адміністративного суду їй стало відомо 19.10.2017 року, оскільки у Львівському окружному адміністративному суді відбулось засідання по справі №813/2641/17 "Про визнання протиправним та скасування припису Мінкультури щодо будівництва на розі вулиць Карпинця-Засядька". Окрім цього, стверджує, що станом на момент подання заяви про перегляд рішення, жодних приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідачу видано не було. Просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 14.06.2016 року у справі №461/14634/14-ц та прийняти нове судове рішення.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Скасовуючи 14 червня 2016 року рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що будинок №3 по вул. Січових Стрільців в м. Львові є пам`яткою архітектури та пам`яткою культурної спадщини, зміну якої - влаштування дверного отвору на місці віконного отвору та влаштування тераси проведено без дозволу. Проведення робіт з облаштування вхідного вузла, що являє собою терасу зі сходами зі сторони проїзду та входу зі сторони вул. Січових Стрільців відповідно до проектної документації розробленої ліцензованою організацією і погодження його у відділі охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації листом від 06 вересня 2013 року за №2/74 та у Департаменті культурної спадщини та культурних цінностей Міністерства культури України листом директора цього департаменту, не може братись до уваги, оскільки не стосується тераси зі сторони проїзду Крива Липа, а також в зв`язку з відсутністю доказів про отримання інших дозволів на проведення цих робіт, зокрема рішення органу містобудування та архітектури про погодження проекту.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року у справі №813/716/16 не є нововиявленою обставиною, оскільки обставини встановлені в ньому не оцінювалися судом, а також саме рішення на момент ухвалення рішення апеляційним судом Львівської області не набрало законної сили.

Оскільки обставини, на які посилається у заяві ОСОБА_5, є новими доказами, які не оцінювалися апеляційним судом, стосовно обставин визнання протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо незабезпечення проведення робіт з винесенням меж історичного ареалу м. Львова та закріплення їх в натурі (в місцевості) та віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення, то такі не можуть вважатися нововиявленими обставинами в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 423 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И Л А :

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні заяви про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк