Справа № 350/2008/17
Провадження № 2/350/147/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягненння матеральних збитків та моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 у свою користь 4000 гривень завданої матеріальної шкоди, та 20000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2017 року, відповідача ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

За змістом вказаного вироку ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що 13 липня 2017 року після судового засідання у цивільній справі, в якій він та відповідач ОСОБА_4 являються учасниками судового процесу, останній підійшов до нього та наніс йому тілесні ушкодження, при цьому ображав його та членів його сімї нецензурними та образливими словами. Даний інцидент відбувся на території Рожнятівського районного суду в робочий час. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження на лікування яких він витратив більше 2000 грн., більше 1000 грн. витратив на реабілітацію після нанесених травм, а також поніс витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн., всього разом 4000 гривень.

Крім цього позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду, яку він оцінює у 20000 грн., оскільки внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень він довгий період лікувався, втратив душевний спокій, порушився його психологічний стан, також порушився його звичайний спосіб життя через негативний вплив тілесних ушкоджень на стан здоровя.

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 1641 грн. 60 коп. та 30000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 покликається на те, що проживає з відповідачем ОСОБА_1 по сусідству та перебуває з останнім у неприязних відносинах через земельний спір, з приводу якого у провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_5 - дружини відповідача, про знесення самочинно збудованої господарської споруди. В даній цивільній справі інтереси позивача ОСОБА_5 представляє відповідач ОСОБА_1 Так, 13 липня 2016 року близько 10 год. 50 хв. після чергового судового засідання, відповідач ОСОБА_1 біля приміщення Рожнятівського районного суду ображав його, погрожував фізичною розправою та підійшовши до нього наніс удар ногою в праву калитку, намагався нанести удар рукою в голову, у звязку з чим він обороняючись відштовхнув відповідача від себе, в результаті чого той впав на землю, отримавши при цьому синці та садна.

Відповідачем було заподіяно йому тілесні ушкодження, у вигляді тупої травми правої половини калитки, підшкірної гематоми калитки в стадії розрішення, забою правого яєчка та додатаку , у звязку з чим йому було проведено операційне втручання.

Згідно висновку судмедексперта заподіяні йому тілесні ушкодження відносяться до леких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя.

Вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2017 року відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Внаслідок протиправних дій відповідача, йому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1641 грн. 60 коп. на придбання медикаментів та проведення операційного втручання.

Крім цього позивач ОСОБА_4, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1Г моральну шкоду, розмір якої оцінює у 30000 гривень. Підстави та розмір моральної шкоди обґрунтовуються виходячи з витрат немайнового характеру, яких він зазнав, у зв'язку із ушкодженням здоров'я, душевних стражданнях, які виразились у порушенні активного життя та життєдіяльності, отриманні ним стресу, наслідком якого стала постійна схвильованість, емоційна напруженість, дискомфорт в роботі та побуті, у звязку з чим порушилися його нормальні життєві зв'язки та стосунки з оточуючими людьми.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю покликаючись на викладені у позовній заяві обставини. Просили первісний позов задоволити повністю, а у задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Крім цього позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що внаслідок отриманих травм, на його обличчі утворилася гематома через яку він три місяці не міг повноцінно їсти, говорити, внаслідок чого він змушений був тривалий час лікуватися. Крім цього він зазнав моральних страждань, які виразились в порушенні звичайного способу життя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 зустрічний позов підтримав, просив зустрічний позов задоволити повністю. Зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_1, позивач ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правої половини калитки, підшкірної гематоми калитки в стадії розширення, забою правого яєчка та додатку, внаслідок чого йому було проведено операційне втручання, на що він витратив значні грошові кошти. Крім цього внаслідок характеру завданих ушкоджень, ОСОБА_4 завдано моральних страждань, які виразились в тому, що ОСОБА_4 тривалий час перебував на лікуванні, був фактично виключений з активного життя, отримав стрес, наслідком якого стала постійна схвильованість, емоційна напруженість, дискомфорт в роботі та побуті. Матеріальні витрати, ті що підтверджуються відповідними доказами становлять 1641 грн. 60 коп., а завдану моральну шкоду ОСОБА_4 оцінює в розмірі 30000 гривень з підстав зазначених вище.

Первісний позов ОСОБА_1 визнав частково пояснив, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник конфлікт, внаслідок чого вони обидва зазнали тілесних ушкоджень, за що обидва були притягнуті до кримінальної відповідальності у виді штрафу у розмірі по 850 грн. кожний. Разом з тим, ОСОБА_1 жодних доказів на підтвердження понесених матеріальних витрат не надав, тому просить у задоволенні первісного позову в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог. Щодо відшкодування моральної шкоди, зазначив, що ОСОБА_4 розкаюється у вчиненому, вибачився перед ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження. Зазначив, що ОСОБА_1 зазнав легких тілесних ушкоджень без розладу здоров'я, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди у розмірі, який просить позивач немає, згідний на відшкодування в користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 2000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів виходячи з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2017 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1Г визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Цим же вироком ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а.с.4-5).

Згідно вказаного вироку від 23 жовтня 2017 року вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 13 липня 2016 року близько 10 год. 50 хв. біля приміщення Рожнятівського районного суду виник конфлікт на грунті неприязних відносин через земельний спір, в ході якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 нанесли один одному легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так на підтвердження первісного позову в частині стягнення матеріальної шкоди завданої злочином, позивачем ОСОБА_1 надано виписку з амбулаторної картки хворого, з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 17.07.2016 року перебував на огляді в лікаря хірурга і йому встановлено діагноз: забій мяких тканин передньої стінки грудної клітки справа, рекомендовано лікування знеболювальними препаратами 3-5 днів; 23.07.2016 року перебував на прийомі у лікаря травматолога, зі скарами отримання травм внаслідок побиття, що мали місце 13.07.2016 року (а.с.89-90).

На підтвердження понесених витрат позивач ОСОБА_1 представив суду розрахункові чеки, які суд оцінює критично та які не можуть судом братися до уваги, оскільки два чеки датовані 17.11.17 та 20.12.17, що не відповідає періоду вчинення злочину, а саме 13.07.2016 року, решта чеків є нечитабельними, з яких не можна встановити, які саме медичні препарати були придбані ОСОБА_1 та їх вартість.

З огляду на наведене, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки такий не доведений належними та допустимими доказами.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то в цій частині первісний позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Злочин, передбачений ст. 125 КК України, є злочином проти життя та здоров'я особи.

Конституція України визначає життя і здоров'я людини найвищою соціальною цінністю (ст. 3). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (ст.ст. 16, 1168 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, фізичному болю, що негативно вплинуло на його психоемоційний стан та трудову діяльність, суд вважає доведеним.

За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди наявні. Проте розмір моральної шкоди, визначений позивачем ОСОБА_1 у розмірі 20000 гривень суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, тяжкості завданих тілесних ушкоджень, тривалості періоду для відновлення здоров'я.

При визначенні розміру моральної шкоди суд також враховує, що відповідач ОСОБА_4 не працює, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину (а.с.86,-88), а тому вважає за необхідне визначити суму грошового відшкодування в рахунок завданої злочином моральної шкоди в розмірі 2000 гривень, що на думку суду буде відповідати принципам розумності і справедливості.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_4 в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальних витрат то суд виходить з наступного.

З висновку експерта № 220 від 06.08.2016 року вбачається, що у ОСОБА_4 мались тілесні ушкодження, а саме гематома та синці правої половини калитки, які утворились від дії тупих твердих предметів (удару, стиснення), та які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя (а.с.21-22).

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.23-24) позивач ОСОБА_4 з 13 липня 2016 року по 25 липня 2016 року перебував на амбулаторному лікуванні у Рожнятівській ЦРЛ з діагнозом: тупа травма правої половинки калитки, забій правого яєчка та додатку, посттравматичний правобічний орхоепідідімід.

Вказані обставини об'єктивно зумовлювали необхідність здійснення позивачем ОСОБА_4 витрат на лікування, операційне втручання та реабілітацію. У підтвердження понесених витрат позивачем ОСОБА_4 надано довідку Рожнятівської ЦРЛ від 10.01.2018 року, з якої вбачається, що він з 13.07.2016 року по 25.07.2016 року перебував на амбулаторному лікуванні в уролога поліклініки, йому встановлено діагноз: тупа травма правої половинки калитки, забій правого яєчка та додатку, посттравматичний правобічний орхоепідідімід. Внаслідок чого хворому проводилась операція під місцевим знеболенням - видалення гематоми калитки, ревізія, дренування (а.с.26).

ОСОБА_4 на лікування придбавались медичні препарати, вартість яких станом на 13.07.2018 року становила 1641 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою №1001 від 10.01.2018 року виданої ПП "Адоніс" та розрахунком проведеним позивачем згідно довідки Рожнятівської ЦРЛ від 10.01.2018 № 01-6/28 про призначення медичних препаратів (а.с.26, 28).

Вказані витрати судом визнані обґрунтованими та такими, що перебувають у причинному зв'язку із фактом заподіяння шкоди здоров'ю потерпілого ОСОБА_4, оскільки співвідносяться із призначеним йому лікуванням та понесені у період його лікування, а тому зустрічний позов ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення повністю.

Що стосується стягнення з відповідача ОСОБА_1 за зустрічним позовом моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає до часткового задоволення. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди суд враховує наступне.

Так, у звязку із неправомірними діями відповідача ОСОБА_1, які полягали у завданні позивачу ОСОБА_4 леких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, йому дійсно спричинено душевні страждання.

Разом з тим, суд критично оцінює суму моральної шкоди, яку ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 30000 грн., вважає її завищеною, а тому при визначенні розміру завданої моральної шкоди суд враховує: характер спричинених тілесних ушкоджень, тривалість лікування для відновлення фізичного здоровя, враховує також матеріальне становище відповідача ОСОБА_1, який не працює, являється інвалідом другої групи (а.с.35), в якого на утриманні перебуває неповнолітня внучка ОСОБА_6, опікуном якої він являється (92-93), а тому суд вважає за можливе зменшити розмір визначеної ОСОБА_4 моральної шкоди до 2000 гривень, вважаючи такий розмір розумним та справедливим.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягненння матеральних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища Перегінське, вул. Куленія, 29, Рожнятівського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя селища Перегінське, вул. Куленія, 25, Рожнятівського району Івано-Франківської області 2000 (дві тисячі) гривень завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя селища Перегінське, вул. Куленія, 25, Рожнятівського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища Перегінське, вул. Куленія, 29, Рожнятівського району Івано-Франківської області матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 1641 грн. 60 коп. та 2000 грн. завданої моральної шкоди, а всього разом 3641 (три тисячі шістсот сорок одна гривня) 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12 листопада 2018 року.

Суддя Максимів І.В.