Справа № 462/5481/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1999 року, від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них протягом останніх років погіршилося, немає взаєморозуміння, поваги, стали частими сварки. Зазначила, що вже тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, тому вважає, що їхня сімя остаточно розпалася. Переконана, що шлюб носить лише формальний характер, а подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження, а ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.2018 року призначено справу до судового розгляду (а.с. 16, 25).

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 18).

Відповідач у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти позову.

В судове засідання відповідач не зявився, при цьому 19.10.2018 року подав заву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 24).

Враховуючи вимоги ч.3 ст.211 ЦПК України суд здійснює судовий розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 27.11.1999 року зареєстрований у Відділі РАГС Залізничного р-ну м. Львова, актовий запис №449(а.с. 7), в якому мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1та малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2(а. с. 10, 11).

Також встановлено, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили сімейні стосунки.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу.

З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає.

Суд також приймає до уваги позицію відповідача про визнання позову і бажання розірвати шлюб.

Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї сторін неможливе, тому суд приходить до переконання, що їх шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_5 (до шлюбу Буцик) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 27 листопада 1999 року Відділі РАГС Залізничного р-ну м. Львова, актовий запис №449.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 13 листопада 2018 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз