Справа № 331/5864/18
Провадження № 2 /331/1671/2018
20 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
за участю секретаря Хащук В.Д.
позивача- Мартиненка К.І.
третьої особи ОСОБА_1
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 10 000,00 гривень.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін .
28 листопада 2018 року від третьої особи ОСОБА_1 надійшли пояснення , в яких останній позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.
У вступному слові позивач позов підтримав , наполягав на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, відзив на позов не надав, в зв»язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Третя особа ОСОБА_1 підтримав позицію позивача, просив позовні вимоги задовольнити.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово позивача та третьої особи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики від 29.01.2014 року , у відповідності до якого ОСОБА_3 отримав в борг у ОСОБА_1 75 000,00 доларів США на строк до 05.03.2014 року.
Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.
На підтвердження укладення договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 позивач надав розписку, яка відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України підтверджує укладення договору позики. Протилежне має довести відповідач.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
В свою чергу судом встановлено, що 04 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики .
На умовах передбачених Договором від 04.06.2018 року ОСОБА_1 отримав у позивача в безвідсоткову позику у розмірі 10 000,00 грн. готівкою.
У відповідності до п. 4.1 Договору від 04.06.2018 р., ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання повернути суму позики Позивачу готівкою, не пізніше ніж 04.07.2018 року.
При цьому, п.п. 2.2.2, п. 2.2 Договору від 04.06.2018 року передбачено право Позичальника -ОСОБА_1 на дострокове повернення суми позики.
Крім того, п. 4.2 Договору передбачено, що Сума позики може бути за погодженням із Позикодавцем - позивачем у справі повернута у безготівковому порядку, а також іншим не забороненим законом шляхом.
03 липня 2018 року в рахунок повернення грошових коштів за договором позики між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір про часткове відступлення права вимоги .
На умовах передбачених договором від 03.07.2018 року ОСОБА_1 первинний кредитор частково відступив, а новий кредитор ОСОБА_2 частково прийняв на себе право вимоги, що належить первинному кредитору - ОСОБА_1 за договором позики від 29.01.2014 року укладеним між первісним кредитором - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у розмірі 381 (триста вісімдесят один) долар США, 20 центів, що в еквіваленті складає 10 000,00 грн. за курсом НБУ - 26,232692 грн. за 1 (один) долар США.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.
Відповідно до частини першоїстатті 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина першастатті 638 ЦК України).
Частина 1статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Так, відповідно до частини першоїстатті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1статті 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.
Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК Україникредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина першастатті 514 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що за договором від 03.07.2018 року до позивача, як нового кредитора від первісного кредитора - ОСОБА_1 перейшло право вимоги до боржника відповідача за договором від 06.05.2014 року у розмірі 381 (триста вісімдесят один) долар США 20 центів, що в еквіваленті складає 10 000 ,00 гривень за курсом НБУ 26,232692 грн. за 1 (один) долар США
31 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення частини суми позики в розмірі 10 000,00 гривень протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання цієї вимоги. 18.08.2018 року лист з наведеною вимогою було повернуто на адресу позивача внаслідок закінчення встановленого строку зберігання .
Крім того, у відповідності до п.2.2 Договору від 03.07.2018 року ОСОБА_1 на адресу відповідача надіслано письмове повідомлення про часткове відступлення права вимоги за договором від 29.01.2014 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму позики у розмірі 10 000, 00 гривень за договором про часткове відступлення права вимоги від 03 липня 2018 року , а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СА 309368 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 02.11.1996 року )на користь ОСОБА_2 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2/АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) суму позики у розмірі 10 000 гривень 00 копійок , судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складений 20 грудня 2018 року.
Суддя: О.Є. Жукова