Номер провадження: 22-ц/785/7996/18
Номер справи місцевого суду: 496/2764/18
Головуючий у першій інстанції Горяєв І. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

12.07.2018 року, позивач ОСОБА_5 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з вказаним позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 5000,0 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення сином повноліття, тобто до 29.08.2030 року, а потім по 2 500 грн. щомісяця до повноліття доньки, тобто до 24.12.2032 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.08.2014 року. Від даного шлюбу у сторін є вищевказані неповнолітні діти, які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Через скрутне фінансове становище та через те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати допомогу, позивач була змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що згоден сплачувати аліменти, але не згоден сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки він не працює, добре оплачувану роботу знайти не може.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28 вересня 20018 року позов ОСОБА_5 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітніх дітей:

- доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття, тобто до 24.12.2032 року;

- сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, тобто до 29.08.2030 року;

у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 12.07.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 23 жовтня 2018 року ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить суд частково змінити рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 року, зменшивши розмір аліментів на утримання дітей: на користь доньки - у сумі 779,50 грн., сина - 972 грн., щомісячно.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, останні перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).

До реєстрації вказаного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №399488 (а.с.7), а після реєстрації шлюбу - донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №413602 ( а.с.6), які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідно до довідки №561 від 03.07.2018 року виданої Березанською сільською радою Біляївського району Одеської області (а.с.2).

Згідно вказаних вище свідоцтв про народження відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції правильно виходив із того, що у відповідності до ст. 180 СК України батьки несуть рівний обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховав обставини, передбачені ст.182 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Виходячи із обставин справи, суд дійшов висновку про те, що розмір аліментів на утримання кожної дитини має бути визначений в сумі 2000 грн. щомісячно. При цьому судом враховано матеріальне становище відповідача, а також той факт, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку.

Проте, погоджуючись із висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, на утримання їх малолітніх дітей, суд не в достатній мірі врахував, що проживаючи в АДРЕСА_1, та не маючи постійного заробітку, стягнення аліментів щомісячно у розмірі 4000 грн. може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище, виникнення заборгованості по сплаті аліментів, що в свою чергу може привести до притягнення відповідача до відповідальності за несплату аліментів, що є недопустимим.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами апелянта і його представника про те, що розмір аліментів має складати: на користь доньки - у сумі 779,50 грн., сина - 972 грн., щомісячно, виходячи із того, що такий розмір відповідає 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Так, колегія суддів виходить із того, що починаючи з 01.12.2018 року вказаний мінімальний розмір аліментів вже збільшений, оскільки мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку також збільшений і складає, відповідно 1626 грн. та 2027 грн. У зв'язку з цим, на даний час мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим, ніж 813 грн. та 1013,50 грн., відповідно.

Проте, враховуючи, що зазначений розмір аліментів є мінімальним і передбачений ч.2 ст. 182 СК України, то колегія судів вважає, що відповідач має сплачувати аліменти у більшому розмірі, який би забезпечував його дітей достатнім рівнем матеріального забезпечення, а також забезпечення гармонійного розвитку дітей.

При цьому слід також виходити з того, що відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний приймати участь в отриманні дітей, являється працездатним і суду ним не надано доказів того, що він має будь-які вади здоров'я, що перешкоджають йому працювати, отримувати дохід і відповідно утримувати своїх дітей.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача, на утримання їх малолітніх дітей у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів також вважає за необхідне вказати, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, як то передбачено ч. 2 ст. 182 СК України, та про що не було вказано в оскаржуваному судовому рішенні.

Що стосується посилання позивача ОСОБА_5 на те, що старший син сторін ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, має захворювання, а тому на його утримання мають бути стягнуті додаткові витрати, то колегія суддів зазначає, що дані обставини мають бути предметом позовних вимог про стягнення додаткових витрат, які передбачені ст. 185 СК України, а не про стягнення аліментів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення змінити, та зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання їх неповнолітніх дітей, з 2000 грн. на кожну дитину, до 1500 грн., і вказати, що цей розмір не повинен бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 вересня 2018 рокузмінити.

Слова та цифри резолютивної частини рішення наступного змісту:

«у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня звернення до суду - 12.07.2018 року»

замінити словами та цифрами наступного змісту:

«у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 12.07.2018 року».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра