Справа № 342/165/18
Провадження № 2/342/283/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, представником якого є ОСОБА_2 до Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, в якому просить визнати за позивачем, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно довідки Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, головою колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_2 був - ОСОБА_3, дідусь позивача.ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок, щознаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Інших правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок у позивача немає, оскільки вони втрачені.Згідно заповіту, ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 свої спадкові права не оформив.Після смерті ОСОБА_3, позивач звернулася до Городенківської районної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із постанови в. о. державного нотаріуса від 09.06.2017, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті діда ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, на житловий будинок, на підставі відсутності у позивача правовстановлюючого документу.Згідно довідки Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області за вказанимдомогосподарством закріплена земельна ділянка - площею 0,25 га.Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок, який належав ОСОБА_3 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони та їхні представники в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив визнати за позивачем, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Далешівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області подала до суду лист, в якому просить судовий розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, не заперечують про відкриття провадження.

Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З довідки № 190 від 12.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Далешівської сільської ради слідує, що згідно по господарської книги № 2 особовий рахунок № НОМЕР_2 за 1991-1995 роки Далешівської сільської ради в господарстві по АДРЕСА_1 та проживали слідуючі громадяни: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, голова колгоспного двору; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1965 року, загальною площею 61,1 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м., сараю, вбиральні, л/кухні, 2 навісів, колодязя, огорожі, воріт.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно довідки № 193 від 12.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Далешівської сільської ради встановлено, що в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно з заповітом від 21 лютого 2007 р., посвідченим секретарем виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 17.

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, видане 06 березня 2007 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 189 від 12.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Далешівської сільської ради встановлено, що на час смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року а/з 9 від 06.03.2007 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5, 1934 р.н., ОСОБА_4, 1956 р.н., ОСОБА_6, 1964 р.н.

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданим 21 січня 2008 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 191 від 12.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Далешівської сільської ради встановлено, що на час смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року а/з 6 від ІНФОРМАЦІЯ_9 року були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, 1956 р.н., ОСОБА_6, 1964 р.н.

Дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданим 04 січня 2014 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом в рівних частках після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1(позивач) та ОСОБА_4.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданим ІНФОРМАЦІЯ_8 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 71 від 18.01.2018 року, виданої виконавчим комітетом Далешівської сільської ради встановлено, що ОСОБА_4 1956 року народження на території Далешівської сільської ради не одружувався, дітей та родичів за законом, які б могли його доглядати немає.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2015 року по справі № 342/348/15-ц (Провадження № 2/342/259/2015) визначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, додатковий строк - три місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, та після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Із спадкової справи № 144/2015, наданої суду встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, подавши 17.07.2015 року до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 771 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3, 1931 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року є його внук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із права на земельну частку (пай).

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 1065/02-31 від 09.06.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 оскільки позивач не надав правовстановлюючі документи на згаданий житловий будинок.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно довідки № 192 від 12.02.2018 року, виданої виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що за домогосподарством в АДРЕСА_1 згідно по господарських книг, закріплена земельна ділянка в кількості 0,33 га, а саме: для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства біля жилого будинку - 0,08 га.

Позивач фактично успадкував ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачем.

На підставі ст.ст. 317, 328, 1216 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 п.п. 9, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1) право власності на ? житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, адреса: АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1.

Відповідач: Далешівська сільська рада Городенківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: с. Далешове вул. Б.Хмельницького, 20 Городенківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 08.05.2018 року.

Суддя: Федів Л. М.