У Х В А Л А

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 199/2924/15-ц

провадження № 61-48028ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди спричиненої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Позов мотивовано ти, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 зазначеного будинку, яка розташована поверхом вище.

12 березня 2015 року квартиру позивача було затоплено. Відповідно до акта КП «Жилсервіс-9» Дніпропетровської міської ради від 16 березня 2015 року затоплення квартири АДРЕСА_1 відбулося 12 березня 2015 року з аварійної ситуації, яка склалася в квартирі АДРЕСА_3 , а саме: стояк холодного водопостачання в санвузлу знаходиться у незадовільному стані, самовільно мешканці квартири АДРЕСА_3 виконали заміну трубопроводу ХВС на пластикову трубу імпортного виробництва. На трубі має місце здуття поверхні, окремими місцями трубопровід розірвався. Стояки в квартирі АДРЕСА_3 закриті та не мають вільного доступу для обстеження стану стояків. Позивач зазначає, що з вини ОСОБА_1 сталося залиття належної йому квартири АДРЕСА_1, внаслідок чого йому була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 32 341 грн. Відповідач добровільно суму завданої нею шкоди не сплатила. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 32 341 грн, а також судовий збір.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року, залишене без зміни постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року, позовОСОБА_2 задоволено: стягнуто на його користь з відповідача 32 341 грн матеріальної шкоди та судовий збір у розмірі у розмірі 324 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_4, яке відбулося 12 березня 2015 року внаслідок аварійної ситуації, яка склалася в квартирі АДРЕСА_3, власником якої є відповідач, а саме: стояк холодного водопостачання в санвузлу знаходиться у незадовільному стані, та мешканці квартири АДРЕСА_3 самовільно виконали заміну трубопроводу ХВС на пластикову трубу імпортного виробництва, чим порушили Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Причиною пориву поліпропіленової труби (ПВХ) холодного постачання в санвузлі прим.2 площею7,1 м2 квартири АДРЕСА_5 є заміна фізико-механічних властивостей поліпропіленової труби, спричинених потраплянням гарячої води в систему холодного водопостачання. Розрив труби у квартирі відповідача є причиною залиття квартири АДРЕСА_2, спричинивши позивачу матеріальні збитки, відповідно до судової будівельно-технічної експертизи №1982-16 від 10 квітня 2017 року.

11 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки суди неповно з'ясували обставини справи, на які сторони посилалися. Скаржник зазначає, що залиття квартири позивача відбулось не з її вини, а тому вважає, що суди неправомірно стягнути з неї на користь позивача матеріальну шкоду спричинену залиттям квартири.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржувані судові рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається із змісту судових рішень у справі, заявлено позов про стягнення шкоди спричиненої залиттям квартири у розмірі 32 341 грн, ціна якого не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому в цій частині справає малозначною в силу закону.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко