Справа № 175/2503/18
Провадження № 2/175/815/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

11 жовтня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні 18.09.2018 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 та зняти її з реєстрації за вказаною адресою та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 704,80 гривень. Проти ухвалення заочного судового рішення не заперечували.

Відповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ДМС УМВС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно реєстру на відправлення поштової кореспонденції, відповідачу відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Двічі направлені судом відповідачу судові повістки поверталися до суду з відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Враховуючи вимоги ст. 128 ЦПК України, ОСОБА_2 є такою, що належним чином повідомлена про слухання справи, та у наданий судом строк та станом на 11.10.2018 року відзив на позов не подавала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстром відправлення поштової кореспонденції, у наданий судом строк відзив на позов не подала, зустрічний позов не предявляла, а тому зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача у добровільному порядку знятися з реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_2, також позивач є основним квартиронаймачем цього житлового приміщення, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та проживання.

У квартирі також проживала та була зареєстрована відповідачка - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - колишня дружина позивача.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, спільне життя з відповідачкою ОСОБА_4 не склалося, спільних дітей не було і тому за обоюдною згодою вони розірвали шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 20.01.2016 року, яке видане відділом ДРАЦ Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1. З цього часу сторони перестали жити разом, відповідач зібрала всі свої речі і залишила квартиру. Після цього він більше свою колишню дружину не бачив, і де вона зараз мешкає йому не відомо. Зараз у нього дуже складне матеріальне становище, заробітна плата не велика, тому він не може собі дозволити сплачувати комунальні платежі на осіб які зареєстровані в квартирі але фактично не проживають і не приймають участі в її утриманні.

На цей час квартира не приватизована, вона обліковується на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України.

Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджують акти складені в присутності свідків та посвідчений адміністрацією ДП «ДГ «Дніпро» ІЗК НААН. Також допитані на приведені до присяги у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили те, що вже понад шість місяців відповідач не проживає за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_3. Будь-яких перешкод у проживанні позивачем не чиниться.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, ніяких перешкод у користуванні житлом для відповідача не створювалося, вона сама у добровільному порядку залишила житло. Підтвердженням цього слугують довідки видані Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області та Дніпровським районним відділенням поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про те що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зі скаргами до Дніпровського районного відділення поліції та до Новоолександрівської сільради стосовно вчинення для неї перешкод в користуванні житловим приміщенням розташованим за адресою квартира АДРЕСА_3 не зверталася.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_4 більше двох років не проживає за місцем своєї реєстрації без поважних причин, у неї немає жодних поважних підстав зазначених у ст.71 ЖК України за яких за нею може бути збережене право користування житловим приміщенням.

В пункті 3 свого інформаційного листа «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист прав власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року ВССУ (на сторінці 13 абзац шостий) зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК).

Згідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачем надано суду всі необхідні допустимі докази на підтвердження позовних вимог, а відтак суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 5, 15, 16, ЦК України, ст.ст. 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 19, 23, 28, 48, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 128, 133, 141, 142, 177, 209, 229, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4 та зняти її з реєстрації за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко