П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Київ

Справа № 22-2096 Головуючий у1-й інстанції - Пінкевич Н. С.

Унікальний №369/11928/17 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Кучера Є. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Національного банку України про відшкодування шкоди,-

у с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 пред'явив в суд позов до ОСОБА_4 та ТОВ &q?. ;Інвестиційна група &q? Б;Базус&quІ.; про солідарне стягнення коштів в розмірі 602 971 грн 96 коп.

За клопотанням позивача ухвалою від 15 грудня 2018 року Києво-Святошинського районний суд Київської області суду замінив відповідачів на Національний банк України (далі - НБУ) та прийняв до розгляду заяву щодо уточнення позовних вимог, а вимоги до ТОВ &q?од;Інвестиційна група &q?мо;Базус&q?ги;, ОСОБА_4 залишив без розгляду.

Змінивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з НБУ на його користь збитки в розмірі 770 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ &qu щ;Банк &q?ес;Київська Русь&quпо; укладений договір банківського вкладу на суму 770 000 грн. строком до 10 квітня 2015 року.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 ПАТ &q?нк;Банк &quві;Київська Русь&qu р; віднесений до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20 березня 2015 року до 19 червня 2015 в ПАТ &q? 2;Банк &q? 2;Київська Русь&q?ер; запроваджена тимчасова адміністрація.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 05 грудня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_4 до НБУ у справі №826/22323/15, третя особа: ФГВФО, визнав протиправною та скасував постанову Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 &q? б;Про віднесення ПАТ &q?ре;Банк &quро;Київська Русь&q? в; до категорії неплатоспроможних&q?сь;; визнав протиправною та скасував постанову Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року № 460 &q?ог;Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ &q?ли;Банк &q?кі;Київська Русь&q? л;; зобов'язав відповідача надати можливість ПАТ &qu; ;Банк &q? в;Київська Русь&q? м; протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Вищий адміністративний суд України постановою від 08 червня 2017 року касаційну скаргу НБУ задовольнив частково: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року змінив, рішення в частині зобов'язання НБУ надати можливість ПАТ &q?ас;Банк &q?в';Київська Русь&q? м; протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації скасував та прийняв в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовив. В решті постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року залишена без змін.

На час пред'явлення позову рішення суду щодо відновлення банківської ліцензії не виконане.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що НБУ прийняв незаконну постанову про віднесення ПАТ &quпр;Банк &q?ко;Київська Русь&q? в; до категорії неплатоспроможних та банк перебуває в процесі ліквідації, процедура повернення банківської ліцензії законодавчо не врегульована, ОСОБА_3 завдані матеріальні збитки, які полягають у неможливості повернути власні кошти, які знаходились на депозитному рахунку в ПАТ &qu я;Банк &q?ил;Київська Русь&q?у ;.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.110-112).

У відзиві на апеляційну скаргу представник НБУ, ОСОБА_5, заперечувала проти її задоволення та вказала, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин справи, з повним та всебічним дослідженням доказів. Відзив аргументований тим, що у судових рішеннях у справі №826/22323/15 не міститься висновку про те, що внаслідок дій або бездіяльності НБУ була завдана майнова шкода кредиторам ПАТ &q?но;Банк &q?ла;Київська Русь&quшк;, порушені їх права на отримання коштів за договорами банківського вкладу, а також про те, що ПАТ &q?ор;Банк &q?ів;Київська Русь&q?ак; є платоспроможним. Крім того, представник відповідача зазначає, що стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків повинно відбуватись на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу, з урахуванням положень Закону України &q?ен;Про систему гарантування вкладів фізичних осіб&ququ;.

З огляду на викладене, представник відповідача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін (т.1, а.с.140-145).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника позивача, адвоката ОСОБА_6, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача, ОСОБА_7, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

10 вересня 2014 року між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ &qu10;Банк &qu20;Київська Русь&q?ач; укладений договір банківського вкладу у національній валюті &q?де;Супер-вклад&q?кі; №101074-44.13, відповідно до якого позивачем у банку розміщено вклад на рахунку НОМЕР_1 на суму 770 000 грн. Строк розміщення вкладу до 10 квітня 2015 року. Відповідно до копії меморіального ордеру №1 від 10 вересня 2014 року грошові кошти в розмірі 770 000 грн. були перераховані на депозитний рахунок.

Постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 ПАТ &q?ль;Банк &q?у ;Київська Русь&q?ер; віднесений до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 20 березня 2015 року до 19 червня 2015 в ПАТ &q?ни;Банк &qu20;Київська Русь&q?у ; запроваджена тимчасова адміністрація.

Згідно з довідкою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ &q?ду;Банк &q?ва;Київська Русь&q?их; №409/12 від 19 жовтня 2015 року, ОСОБА_3 включений до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ &qu в;Банк &quдо;Київська Русь&q?ва;. Кредиторську вимогу було визнано в сумі 602 971 грн. 96 коп.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 до НБУ, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ФГВФО, про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії, задоволений. Суд визнав протиправною та скасував постанову Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 &q?ці;Про віднесення ПАТ &quві;Банк &q?зн;Київська Русь&qu &; до категорії неплатоспроможних&q? &;; визнав протиправною та скасував постанову Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року № 460 &q?ац;Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ &qu;П;Банк &q?ка;Київська Русь&q?іц;; зобов'язав відповідача надати можливість ПАТ &q?ус;Банк &quзо;Київська Русь&q?ач; протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року касаційна скарга НБУ задоволена частково. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року змінена. Рішення в частині зобов'язання НБУ надати можливість ПАТ &q?іш;Банк &q?ст;Київська Русь&quНБ; протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведених заходів з його ліквідації скасоване та прийняте в цій частині нове рішення, яким касаційний суд у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовив. В решті постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року залишена без змін.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив позивачу гарантовану суму у розмірі 200 000 грн.

Районний суд, виходячи з того, що оскільки між позивачем та ПАТ &q? с;Банк &q?яч;Київська Русь&q?ль; виникли договірні відносини, то стягнення суми вкладу позивачу повинно відбуватись на підставі законодавства, що регулює правовідносини щодо повернення вкладу з урахуванням положень Закону України &quпо;Про систему гарантування вкладів фізичних осіб&q?аї;, а також ураховуючи статус НБУ, відповідно до якого останній не може бути суб'єктом відповідальності в розумінні ст.1173 ЦК України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів висновки районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_3 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (т.1, а.с.102-106).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, адвокат ОСОБА_6, також не навів таких обставин.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості та невідповідності обставинам справи у контексті положень п. 1,2 ч.5 ст. 36 Закону України &q?и ;Про систему гарантування вкладів фізичних осіб&q?їн; висновків районного суду про відсутність правових підстав для задоволення позову відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на таке.

В цій частині районним судом правильно встановлено, що, незважаючи на наявність судового рішення про визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 &q?іо;Про віднесення ПАТ &quві;Банк &q?ез;Київська Русь&qu &; до категорії неплатоспроможних&qu&q;, визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 16 липня 2015 року № 460 &q?ац;Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ &qu;П;Банк &q?ка;Київська Русь&q?іц;, банк перебуває у стані ліквідації, яка було розпочата до ухвалення цього судового рішення.

Відповідно до процедури ліквідації, у порядку, визначеному Законом України &q?ду;Про систему гарантування вкладів фізичних осіб&q?їн; позивачу виплачено 200 000 грн. гарантованої суми. ОСОБА_3 також включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ &q?ж ;Банк &q? д;Київська Русь&q?ан; на суму 602 971 грн. 96 коп.

Отже його права та охоронювані законом інтереси кредитора банку за договором банківського вкладу в ході здійснення ліквідаційної процедури були захищені у порядку, визначеному Законом України &q?ри;Про систему гарантування вкладів фізичних осіб&q?аї;.

У розпорядженні суду немає доказів, що ліквідаційна процедура зупинена, припинена чи скасована і це призвело до скасування реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ &quдо;Банк &q?ня;Київська Русь&q?ва;, зокрема, вимоги ОСОБА_3 на суму 602 971 грн. 96 коп., що безповоротно позбавило позивача можливості отримати указані кошти в процесі здійснення ліквідаційної процедури за рахунок активів банку-боржника.

Ураховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги позивача про доведеність у рамках даного спору наявності складу цивільного правопорушення у діях НБУ, що включає неправомірність поведінки, яка встановлена судовим рішенням, наявність матеріальних втрат для позивача, які становлять суму вкладу - 770 000 грн., та наявність причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками, є неприйнятними.

Крім того, у цій частині районний суд правильно зазначив, що, ураховуючи визначений законодавством статус Національного банку України, як центрального банку України, особливого центрального органу державного управління, у контексті положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, НБУ не може бути особою, на яку покладається обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок визнання протиправними та скасування постанов Правління Національного банку України.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга позивача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 листопада 2018 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома