ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3132/18 Справа № 206/3748/18 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О.П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Собко Наталія Володимирівна про визнання майнових прав за договором, визнання права власності, визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2018 року

забезпечено позов шляхом накладення заборони (арешту) на відчуження незавершеної будівництвом станції технічного обслуговування автомобілів загальною площею 283,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої за ОСОБА_1

В порядку зустрічного забезпечення на підставі ст.154 ЦПК України зобов'язано ОСОБА_2 протягом десяти днів з дня підписання цієї ухвали внести на депозитний рахунок суду 10000 грн. та подати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення (а.с.15-17).

З такою ухвалою, в частині вжиття заходів забезпечення позову, не погодився відповідач ОСОБА_1, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову (а.с. 24-27). .

ОСОБА_2 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що ухвала суду від 18 липня 2018 року є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги про відсутність належним чином засвідчених документів є безпідставними, нею надано усі необхідні копії документів, засвідчені її підписом із датою такого засвідчення (а.с.53-56).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з виділених матеріалів, у липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Собко Н. В., в якому просила визнати за нею право власності на 70/100 частин незавершеної будівництвом станції технічного обслуговування автомобілів, загальною площею 283,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за договором про спільне будівництво від 25 жовтня 2007 року, а також просила визнати недійсними договори купівлі-продажу вказаного об'єкта нерухомості від 30 березня 2018 року та від 11 червня 2018 року, витребувати вказане нерухоме майно з чужого незаконного володіння (а.с.38-43).

Отже, предметом спору у даній справі є об'єкт нерухомості по вул. Лісопарковій, 20Б у м.Дніпро, що територіально відноситься до Самарського району м.Дніпра.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення заборони (арешту) на відчуження вищевказаного нерухомого майна, оскільки невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Обраний судом вид забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про безпідставність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не звернув уваги на відсутність у матеріалах справи належним чином засвідчених письмових доказів, якими позивач обґрунтовує свій позов та заяву про забезпечення позову, зокрема, договору від 25 жовтня 2007 року, на підставі якого у позивача виникло майнове право на спірний об'єкт нерухомості, є необгрунтованими, оскільки між сторонами виник спір щодо вищевказаного нерухомого майна, а питання щодо обґрунтовності позовних вимог, в силу норм ЦПК України, вирішується під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апляійну скаргі слід залишити без задоволення, а ухвалу суду від 18 липня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 липня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді