П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2018 року м. Київ

справа № 761/8705/16-ц

провадження № 22-ц/824/296/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 листопада 2016 року, ухваленого у складі судді Гуменюк А.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 1 липня 2014 року між ним та ПрАТ «КБ «Український фінансовий світ» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «планер». За умовами укладеного договору він вніс до банку грошові кошти в сумі 16000 доларів США, які були розміщені на вкладному депозитному рахунку, на строк до 4 серпня 2014 року, зі сплатою процентів в розмірі 8% річних.

14 серпня 2014 року Постановою Правління НБУ № 491 «Про віднесення ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 серпня 2014 року № 69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС» банк віднесено до категорії неплатоспроможних і на період з 15 серпня 2014 року по 15 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію.

Постановою Правління НБУ від 10 листопада 2014 року № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «УФС» і розпочата процедура ліквідації банку.

З дня набрання чинності Постанови Правління НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» він, як владник банку, що ліквідується, на підставі ч.1, п.4 ч.2 ст.4, ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набув право на одержання суми відшкодування коштів за своїм вкладом у граничному розмірі 200000 грн. Крім того, враховуючи, що тимчасова адміністрація в ПАТ «КБ «УФС», згідно постанови Правління НБУ від 14 серпня 2014 року № 491 та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 серпня 2014 року № 69, запроваджена з 15 серпня 2014 року, розмір суми відшкодування за вкладом повинен розраховуватись за офіційним курсом долара США до гривні встановленим НБУ станом на 15 серпня 2014 року (ч.3 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи, встановлений НБУ на 15 серпня 2014 року, офіційний курс гривні до долару США (1313, 5491 грн. за 100 доларів США), розмір вкладу в перерахунку на гривню за курсом НБУ на дату початку процедури виведення ПАТ «КБ «УФС» з ринку становить 210167 грн.86 коп.

З 21 листопада 2015 року (інформація розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) позивач мав право отримати належну йому суму відшкодування за його вкладом у ПАТ «КБ «УФС» в розмірі 200000 грн. у відділенні ПАТ «Альфа Банк».

Звернувшись до Інформаційного центру ПАТ «Альфа-Банк», від співробітника концентру отримав відповідь, що його прізвище відсутнє у реєстрі осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок фонду. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб електронним листом повідомила позивача про нікчемність депозитного договору.

10 грудня 2014 року позивач з заявою звернувся до посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виплату суми відшкодування за вкладом позивача. 15 грудня 2014 року він отримав лист Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» від 12 грудня 2014 року за № 001/88 про визнання правочину за депозитним договором нікчемним.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» від 18 листопада 2014 року № 6 у частині визнання нікчемним договору № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер», укладеного 1 липня 2014 року із ОСОБА_2 Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ «УФС» включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 1 липня 2014 року.

Сума відшкодування за вкладом у розмірі 200000 грн. була отримана позивачем 30 вересня 2015 року.

Отже, прийняття Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію банку протиправного наказу, мало своїм наслідком не включення позивача до затвердженого Фондом Загального реєстру вкладників ПАТ «КБ «УФС» для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок ФГВФО, що потягло за собою порушення передбаченої законом процедури та строків виконання грошового зобов'язання Фонду, а саме прострочення виплати позивачу суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "КБ «УФС» у розмірі 200000 грн. на 295 днів (з 10 грудня 2014 року по 30 вересня 2015 року)..

Посилаючись на зазначені обставини, та зважаючи, що саме Фонд несе відповідальність за дії Уповноваженої особи Фонду щодо прийняття протиправного наказу та прострочку виконання грошового зобов'язання по виплаті суми відшкодування вкладу, позивач на підставі ст.625 ЦК України просив стягнути з відповідача 91209 грн.79 коп. - суму інфляційних втрат та 4849 грн. 32 коп. - 3 % річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 30 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилався на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно встановлено обставини справи, а саме не враховано, що 10 грудня 2014 року є датою коли позивач отримав право на отримання відшкодування за його вкладом. Крім того, вказував на те, що судом першої інстанції не були застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а саме ст..28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а також ст..625 ЦК України, якою передбачено відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов'язання у вигляді нарахування 3 відсотків річних та інфляційних нарахувань.

В судове засідання ОСОБА_2, представник якого був повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується розпискою (а.с.156), не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представники Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 1 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» укладено договір № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер», за умовами якого банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 16000 доларів США у тимчасове строкове користування на строк до 4 серпня 2014 року (дата повернення вкладу).

Постановою правління НБУ від 10 листопада 2014 року № 717 відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ УФС». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014 року № 119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» ОСОБА_7

10 грудня 2014 року ОСОБА_2 направив на ім'я уповноваженої особи Фонду заяву, в якій просив розблокувати рахунок та виплатити гарантовану суму вкладу.

Листом від 12 грудня 2014 року № 001/888 Уповноважена особа Фонду ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_2 про визнання нікчемним договору № 43442 та операцій з внесення грошових коштів на рахунок.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» від 18 листопада 2014 року № 6 у частині визнання нікчемним договору № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер», укладеного 1 липня 2014 року із ОСОБА_2 Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ «УФС» включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «КБ «УФС», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 43442 банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 1 липня 2014 року.

6 липня 2015 року Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» до ФГВФО надана необхідна інформація щодо включення ОСОБА_2 до загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

24 липня 2015 року представник ОСОБА_2 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про здійснення відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО.

30 вересня 2015 року ОСОБА_2 у філії ПАТ АБ «Укргазбанк» отримав грошові кошти.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява представника позивача щодо виплати позивачу гарантованої суми відшкодування надійшла до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 липня 2015 року, у встановлений законодавством строк відповідач повідомив позивача листом від 25 вересня 2015 року про перерахування гарантованого відшкодування за вкладом в ПАТ «КБ «УФС» до ПАТ АБ «Укргазбанк», позивач отримав гарантовану суму відшкодування в розмірі 200000 грн. 30 вересня 2015 року у відділенні ПАТ АБ «Укргазбанк», а тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем не допущено порушення прав позивача при здійсненні виплати гарантованої суми відшкодування.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального права.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За змістом ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 9 серпня 2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2012 року за № 1548/21860.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (ч.1 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Відповідно до п.8 Розділу IV Положення, виплата сум відшкодування особам, які унаслідок їх неявки або з інших причин (вкладники, реквізити яких у Загальному реєстрі_Реєстрі переказів відмінні від реквізитів їх документів тощо) не одержали кошти протягом строку виплат за Загальним реєстром/Реєстром переказів, здійснюється шляхом переказу відшкодувань за результатами розгляду індивідуальних звернень вкладників до Фонду.

Представник ОСОБА_2 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 липня 2015 року і в межах визначеного Положенням строку заява позивача була розглянута та грошові кошти отримані.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Між ОСОБА_2 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відсутні договірні відносини, оскільки останній здійснює свої обов'язки на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним нормативним актом.

Суд, повно встановивши обставини справи, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст..28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки частиною першою цієї статті лише визначається початок перебігу строку, з якої Фонд розпочинає виплати відшкодування коштів вкладникам і завершує такі виплати не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку ліквідації банку. Певні строки виплати суми відшкодування коштів за вкладами даним Законом не встановлені.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з'ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 18 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус