РІШЕННЯ

Іменем України

26.10.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

З участю представника позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 дізнався про поширення неправдивої та недостовірної інформації щодо нього на сторінці Інтернет видання ПРАВКОМ Львівський правозахисний та антикорупційний портал, на сайті http://pravcom.info/, a саме: було опубліковано статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1».Зі змісту даної статті вбачається,що мова йде про стверджувальні факти, в яких його висвітлюють у негативному світлі,у причетності до «кримінального світу», а саме: «ОСОБА_2, кримінальний авторитет, …»; «…кримінальний авторитет «ОСОБА_2».., … кримінальний авторитет…, … «ОСОБА_2».., …рядовий рекетир-кримінальний авторитет- «сірий кардинал» «Свободи» …, «…ОСОБА_2 був рядовим грабіжником та рекетиром…, …. звичайнісінький бандит ОСОБА_2»,» .. отримав контроль над бізнесом «Рокеро», в який, зокрема, входили нарко- і паливний бізнес …, ….кримінальний авторитет «ОСОБА_2» став «спонсором»…., … є головним переговірником від «Свободи» у домовленостях стосовно «правильних» голосувань». Вважає, що відомості, викладені у даній статті є недостовірними, перекрученими, спотвореними у повному обсязі, а також такими, що не мають підтвердження жодними засобами доказування. Він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності,щодо нього не було відкрито кримінальних проваджень, не вносилось відомостей в ЄРДР, ніколи не мав зв»язків з кримінальним світом чи з особами, які мають таке минуле чи сьогодення.Він не має жодного відношення до кримінального авторитету на прізвисько »ОСОБА_2».Однак,у позасудовому порядку відповідач недостовірну інформацію не спростував. З урахуванням особи позивача, його ділових та морально-етичних якостей,наявності ділових зв»язків, публічне поширення відповідачем у вказаній статті щодо нього неправдивої інформації кримінального спрямування вплинуло на його життєві зв»язки, публічне становище, ганьбить його честь,гідність і ділову репутацію.Інформація, викладена відповідачем у вказаній статті принижує його авторитет перед широким колом громадян.Після оприлюднення статті, він втратив душевну рівновагу і спокій, знайомі розповідають про негативну реакцію інших людей на цю статтю, його стосунки з рідними стали напруженими.Висвітленням в мережі Інтернет недостовірної інформації йому заподіяно моральну шкоду,яку просить стягнути в сумі 100000грн.Просить визнати недостовірною, такою, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію інформацію , поширену ОСОБА_3, автором статті та редактором сайту http://pravcom.info на офіційній сторінці Інтернет видання ПРАВКОМ Львівський правозахисний та антикорупційний портал, на сайті http://pravcom.info/, під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», (сторінка ІНФОРМАЦІЯ_2), про те, що : «ОСОБА_2, кримінальний авторитет, …»; «…кримінальний авторитет «ОСОБА_2».., … кримінальний авторитет…, … «ОСОБА_2».., …рядовий рекетир-кримінальний авторитет- «сірий кардинал» «Свободи» …, «…ОСОБА_2 був рядовим грабіжником та рекетиром…, …. звичайнісінький бандит ОСОБА_2»,» .. отримав контроль над бізнесом «Рокеро», в який, зокрема, входили нарко- і паливний бізнес …, ….кримінальний авторитет «ОСОБА_2» став «спонсором»…., … є головним переговірником від «Свободи» у домовленостях стосовно «правильних» голосувань». Зобов'язати відповідача, автора статті та редактора сайту http://pravcom.info, видалити статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», (сторінка ІНФОРМАЦІЯ_2).Стягнути з ОСОБА_3.в його користь 100000 грн.морального відшкодування та 3114,4 грн. судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце останнього, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції зазначає, що стаття під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» підготовлена ним на основі попередніх публікацій про кримінальне минуле ОСОБА_2, які опубліковані в останні роки у засобах масової інформації. Відомості, використані ним як журналістом та редактором сайту «ПРАВКОМ» при написанні вищезгаданої статті є загальновідомими. Крім того, вважає використану ним інформацію оціночними судженнями, а відповідно не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання останніх.

Виходячи з положень ст.223 ЦПК Українисуд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши доводи викладені в запереченнях відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню .

Як встановлено судом, на підставі інформації наданої ТОВ «Хостінг Україна» на виконання вимог ухвали суду, ІНФОРМАЦІЯ_3 на сайті «Правком» (http://pravcom.info/), реєстрантом доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_4» та споживача послуг хостингу для веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_4» є ОСОБА_3, опубліковано статтю за авторством останнього під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Серед іншого, в даній статті поширено інформацію про те, що «ОСОБА_2, кримінальний авторитет, …»; «…кримінальний авторитет «ОСОБА_2».., … кримінальний авторитет…, … «ОСОБА_2».., …рядовий рекетир-кримінальний авторитет- «сірий кардинал» «Свободи» …, …ОСОБА_2 був рядовим грабіжником та рекетиром…, …. звичайнісінький бандит ОСОБА_2…, .. отримав контроль над бізнесом «Рокеро», в який, зокрема, входили нарко- і паливний бізнес …, ….кримінальний авторитет «ОСОБА_2» став «спонсором»…., … є головним переговірником від «Свободи» у домовленостях стосовно «правильних» голосувань»… .

Статтею 68 Конституції України передбачено,що кожен зобов»язаний неухильно додержуватись Конституції України і Законів України, не посягати на права і свободи,честь і гідність інших людей.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім'ї, і рівних та невід'ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру.

Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини "випливають із властивої людській особі гідності".

Ці ідеї відображені й у Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов'язком держави (ст.3 Конституції України).

Виходячи із змісту ст..270 ЦК України,ст..32 Конституції України, ст..10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, фізична особа має право,серед інших видів особистих немайнових прав, на недоторканість особистого і сімейного життя,на повагу до гідності і честі,на захист ділової репутації.

Згідно ст.34 Конституції України , кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно обирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Як зазначено у ст.ст.297,299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, недоторканість ділової репутації. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації.

Відповідно до статті 277 ЦК України, «Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена».

У відповідності до ст..3 Закону України»Про друковані засоби масової інформації(пресу) в Україні»,друковані засоби не можуть бути використані для втручання в особисте і сімейне життя особи,крім випадків,встановлених законом; для завдання шкоди честі і гідності особи.

Статтею 26 вказаного Закону передбачено обов»язок журналіста подавати до публікації об»єктивну і достовірну інформацію.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується.

З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п.15 постанови від 27.02.09р.»Про судову практику у справах про захист гідності,честі фізичної особи,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається,що недостовірною є інформація,яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища,яких не існувало взагалі або які існували,але відомості про них не відповідають дійсності(неповні або перекручені).

Окрім цього, у вказаній постанові, зазначено,що при розгляді справ даної категорії суди повинні мати на увазі,що юридичним складом правопорушення,наявність якого може бути підставою для задоволення позову,є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи- позивача; в) поширення недостовірної інформації,тобто такої,яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації,що порушує особисті немайнові права,тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач подав заперечення на позов, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження поданих заперечень та правдивості поширеної інформації .

У запереченні на позовну заяву відповідач зазначає, що відомості, які використовувалися ним при створені статті, є загальновідомими. Однак, суд не може погодитися із даним твердженням. Жодних доказів на підтвердження загальновідомості використаних фактів суду надано не було. Разом з тим, інформацію, висвітлену в мережі інтернет на відповідному сайті не можна вважати загальновідомою без обґрунтування даної обставини відповідними доказами і постановлення судом ухвали про визнання такої загальновідомою.

Суд також не може погодитися із твердження відповідача про те, що доводи, поширені відповідачем, є оціночними судженнями.

Положеннями ст. 30 Закону України „Про інформацію" передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Закон дає визначення, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Посилання в законі на те, що судження не повинно містити фактичних даних обумовлює те, що особа, яка є споживачем інформації, повинна вирізняти, чи є висловлена інформація саме оціночним судженням, а не даними про подію, факт, що мали місце, і зробити правильний та адекватний висновок. Законодавством заборонено поширювати недостовірну інформацію і кожна особа вправі розраховувати на те, що інформація, яка доводиться до її відома, є правдивою.

Встановлення у законі вимоги про те, що оціночні судження не повинні містити фактичних даних обумовлено тим, що самі по собі судження є результатом психічної діяльності людини і виражають ставлення особисто автора до певної події. Твердження про фактичні події відрізняється від судження тим, що викладається як факт, що відбувся, і є таким, що підлягає доведенню, оскільки споживачу інформації було представлене в якості факту, а не оціночного судження.

В судовому засіданні встановлено, що в статті поширено інформацію про те, що «ОСОБА_2, кримінальний авторитет, …»; «…кримінальний авторитет «ОСОБА_2».., … кримінальний авторитет…, … «ОСОБА_2».., …рядовий рекетир-кримінальний авторитет- «сірий кардинал» «Свободи» …, …ОСОБА_2 був рядовим грабіжником та рекетиром…, …. звичайнісінький бандит ОСОБА_2».

Зазначена інформація, виходячи з наведених вище визначень закону, не містить особистого ставлення автора сюжету до певних подій, а навпаки, її було подано суспільству як перелік конкретних фактів, що відбулися, які негативно характеризують позивача в очах суспільства, а відтак достовірність поданої відповідачем інформації про факти підлягає доведенню.

Згідно ст..62 Конституції України,особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Аналогічний принцип міститься і в ст..6 Європейської конвенції з прав людини, яка відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

Позивачем було надано суду докази поширення саме відповідачем неправдивої інформації відносно нього.

Виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поширена інформація не відповідає дійсності, а тому є недостовірною в розумінні статті 277 ЦК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що інформація, поширена відповідачем відносно позивача, є недостовірною, оскільки, її було подано суспільству як перелік конкретних фактів, що відбулися, які негативно характеризують позивача в очах суспільства, і відповідач не надав доказів про те, що така інформація відповідає дійсності, як передбачено ст. ст. 12, 81 ЦПК України. Вказана позиція узгоджується з Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №6-24445ск15 від 17.02.2016 року.

Поширенням вищенаведеної недостовірної, негативної інформації, відповідачем було принижено честь та гідність позивача у суспільній думці, думці окремих громадян з точки зору дотримання ним законів, загальновизнаних у суспільстві уявлень про добро і зло, морально-етичних принципів, а також принижено внутрішнє усвідомлення позивача про власну цінність та значення у суспільному житті. Крім того, діями відповідача було завдано шкоду діловій репутації ОСОБА_2 з точки зору об'єктивної та своєчасної оцінки з боку суспільства, певних соціальних груп та окремих громадян його особи як фахівця у професійній сфері та його політичних амбіцій.

За таких обставин, порушені немайнові права ОСОБА_2, на підставі ст. 3, 55 Конституції України, ст. 16, 23, 277, 280, 297, 299 ЦК України підлягають відновленню, шляхом здійснення спростування поширеної недостовірної інформації про позивача у такий самий спосіб, у який вона поширювалась, шляхом опублікування спростування статті на офіційній сторінці інтернет видання «ПРАВКОМ» та зобов'язання Відповідача видалити статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщену в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі.

Враховуючи характер та спосіб поширення недостовірної, негативної інформації про позивача, його втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення морального відшкодування.

Виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності та співмірності, в порядку захисту порушених немайнових прав позивача, на підставі ст. 23, 280 ,1167 ЦК України, з ОСОБА_3 належить стягнути на користь ОСОБА_2 моральне відшкодування в сумі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати в сумі 3114,4 грн.слід стягнути з відповідача в користь ОСОБА_2

Керуючись ст.4,10,12,13,80,89,223,258,259, 263-265,268 ЦПК України ,суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати недостовірною, такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію , поширену (опубліковану) ОСОБА_3, автором статті та редактором сайту http://pravcom.info на офіційній сторінці Інтернет видання ПРАВКОМ Львівський правозахисний та антикорупційний портал, на сайті http://pravcom.info/, під заголовком стаття «ІНФОРМАЦІЯ_1», (сторінка ІНФОРМАЦІЯ_2), про те, що ОСОБА_2: «ОСОБА_2, кримінальний авторитет, …»; «…кримінальний авторитет «ОСОБА_2».., … кримінальний авторитет…, … «ОСОБА_2».., …рядовий рекетир-кримінальний авторитет- «сірий кардинал» «Свободи» …, «…ОСОБА_2 був рядовим грабіжником та рекетиром…, …. звичайнісінький бандит ОСОБА_2»,» .. отримав контроль над бізнесом «Рокеро», в який, зокрема, входили нарко- і паливний бізнес …", "….кримінальний авторитет «ОСОБА_2» став «спонсором»…., "… є головним переговірником від «Свободи» у домовленостях стосовно «правильних» голосувань».

Зобов'язати ОСОБА_3, автора статті та редактора сайту http://pravcom.info, спростувати поширену недостовірну інформацію відносно ОСОБА_2, шляхом опублікування спростовування статті в мережі Інтернет на офіційній сторінці Інтернет видання ПРАВКОМ Львівський правозахисний та антикорупційний портал, на сайті http://pravcom.info/ в такий самий спосіб та ідентично до форми поширення неправдивої інформації не пізніше 10 днів з дня набрання судовим рішення законної сили.

Зобов'язати ОСОБА_3, автора статті та редактора сайту http://pravcom.info, видалити статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», (сторінка ІНФОРМАЦІЯ_2).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20 000 гривень (двадцять тисяч гривень) морального відшкодування та 3114,4 грн. судових витрат,а всього 23 114(двадцять три тисячі сто чотирнадцять)грн.40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 30днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі-

Позивач-ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1,прож.АДРЕСА_1

Відповідач- ОСОБА_3,прож.АДРЕСА_2

Суддя М.І.Гулієва