Провадження № 2/263/2282/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Дзигім К.С., за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника відповідача - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, вказавши, що 31.10.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо. Просить розірвати шлюб, на примирення не згоден.

Позивач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, наполягали на їх задоволенні. Надалі надали заяви про завершення розгляду справи за їх відсутністю та підтримку позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти розірвання шлюбу з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов. Надалі представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 надав заяву про завершення розгляду справи за їх відсутністю.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 110 Сімейного Кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно статті 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 31.10.1987 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені через несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо, з травня 2018 року позивач фактично проживає однією сім'єю з іншою жінкою.

Таким чином, за думкою суду вищезазначені обставини свідчать про розпад сімейних зв'язків, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 2, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1) і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1) зареєстрований 31.10.1987 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 3993 - розірвати.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова