РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4141/17

пр. № 2/759/989/18

07 листопада 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарях Крічфалушій М.І., Фещук Т.С., Шпаковичу С.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки і піклування), та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, та стягнення аліментів третя особа - Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація (орган опіки і піклування),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заявила позов про стягнення зі ОСОБА_3 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

За позовом відкрите провадження відповідно до ухвали судді від 20.03.2017р, справа призначена до судового розгляду.

ОСОБА_1, до початку розгляду справи по суті, доповнила позов вимогами про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю.

Ухвалою суду від 06.12.2017р. до спільного розгляду прийнято зустрічний позов ОСОБА_3, за яким він просив визначити місце проживання дитини разом з батьком, та ухвалити рішення про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судовому засіданні на своїх вимогах наполягали, надали пояснення, що зводяться до викладеного в їх заявах.

Представники сторін підтримали доводи своїх довірителів, пославшись на відповідні спору норми закону.

Представник третьої особи підтримала первісний позов, пославшись на висновок органу опіки і піклування.

Судом встановлено таке.

Між сторонами було зареєстровано шлюб 22.11.2003 року, який було розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року.

В цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Сторони пояснили, і це підтверджується матеріалами справи, що вони та дитина проживають в одній квартирі, право власності на квартиру є предметом судового спору про поділ спільного майна подружжя.

Сторони працюють в ТОВ «Ураїнська кабельна компанія», мають постійних дохід у виді заробітної плати, що підтверджується відповідними документами.

Неповнолітній ОСОБА_6 є учнем навчально-виховного комплексу «Ерудит» Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації.

Статтями 160, 161 СК України встановлено, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Виходячи з того, що сторони та дитина проживають разом, суд з огляду на зміст наведених норм закону, потреби у визначенні місця проживання дитини не вбачає, а тому відмовляє в задоволенні цих вимог, як позивачу так і відповідачу, за відсутністю спору.

З огляду на пояснення сторін, свідків, неповнолітнього ОСОБА_6, а також на дані встановлені органом опіки і піклування, суд знаходить доведеним, що дитина фактично перебуває на повному утриманні матері, а тому остання за підстав, передбачених ст.ст. 180, 181, 183 СК України вправі вимагати від батька аліменти на утримання дитини.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем явно завищений заявлений до стягнення розмір аліментів.

Так позивач в обґрунтування розміру аліментів послалась лише на потреби дитини, проте поза її увагою залишилось те, що обов'язок утримання дитини лежить рівною мірою на обох батьках.

Тому, з аналізу наведених вище обставин, з урахуванням даних про особу позивача, відповідача, та дитини, як вони встановлені в судовому засіданні, виходячи з засад розумності та реальності, суд вважає, що встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, буде необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті.

Підсумовуючи викладене, первісний позов підлягає задоволенню частково, зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти вимог позову ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, та стягнення аліментів відмовити.

Рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Можливість отримати інформацію про справу, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Головуючий Сенько М.Ф.