Справа № 141/402/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого - судді Слісарчука О.М.

за участю секретаря Ставничого С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за відсутності сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, згідно із яким позивач з 2004 року проживає та користується 49/100 домоволодінням АДРЕСА_1 доглядає за будинком, господарськими будівлями та прибудинковою територією, сплачує відповідні земельні податки. У 2004 році позивач набув дане нерухоме майно у ОСОБА_3 за 20000 грн., позивачу передали ключі від частини будинку та будівель, претензій не було. При цьому позивач мав все оформити нотаріально, про те не оформив і на сьогоднішній день дане майно недооформлено. Позивач виготовив технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями в БТІ, проте не оформив далі нічого, зареєструвався біля будинку, який придбав у власність, про що свідчить відповідна печатка у паспорті.

На сьогоднішній день позивач продовжує проживати і користуватися у вказаному житловому будинку з господарськими будівлями більше 13 років з 2004 року, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за ним та утримує його прибудинкову територію, постійно робить в ньому поточний та капітальні ремонти. ОСОБА_1 просить суд, визнати за ним право власності на 49/100 житлового будинку АДРЕСА_1. Справу просить розглянути без його участі.

Представник відповідача Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Від учасників справи до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з слідуючого.

Відповідно до розписки від 05.07.2004 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 20000 грн. за 49/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 котрий належав їй та передала ключі від будинку.

Згідно рішення сесії Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 18.11.2015 року вулицю Радгоспну перейменовано на вулицю Яблунева.

05.10.2017 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 замовником якого був ОСОБА_1

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 від 06.06.2003 року виданого Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (49/100) в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до довідки № 595 від 10.04.2018 року виданої Скоморошківською сільською радо Оратівського району Вінницької області, що ОСОБА_1 проживає з 2004 року і по даний час в будинку по АДРЕСА_1, 49/100% будинку належить йому, він відкрито володіє і користується ним, проводить капітальні та поточні ремонти, доглядає за прибудинковою територією.

Відповідно до довідки № 76 від 31.01.2018 року виданої Скоморошківською сільською радою Оратівського району Вінницької області, що ОСОБА_1 проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1(49/100). Власником та головою домогосподарства є ОСОБА_1 Загальна площа будинку 104,70 кв.м., житлова площа 85,50 км.м. На цій площі зареєстровані та проживають: голова домогосподарства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідчень ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 11.04.2018 року, які засвідчують те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає з 2004 року по даний час в будинку по АДРЕСА_1 частина будинку належить йому, в якій він проводить капітальні та поточні ремонти, доглядає та слідкує за прибудинковою територією, відкрито володіє і користується будинком, сплачує відповідні податки.

Договором о/р №24010603 про користування електричною енергією, укладеного між ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Оратівські електричні мережі" та ОСОБА_1, а також квитанціями за сплату електроенергії, підтверджується проживання та користування позивача житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України - власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 322 власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до роз'яснень, що містяться в листі № 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Таким чином, починаючи з 2004 року позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів житловим будинком по АДРЕСА_1(49/100) в с. Скоморошки Оратівського району Вінницької області і продовжує відкрито, безперервно володіти житлом, тому в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просить судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування.

На підставі ст.ст. 16, 319, 322, 335, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 49/100 житлового будинку АДРЕСА_1, зокрема на: веранда 1-1 площею 11,5 кв. м., прихожа 1-2 площею 13,8 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 22,4 кв.м., кухня 1-4 площею 22,9 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 14,2 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 9,8 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 10,1 кв.м. - загальною площею 104, 7 кв.м., в тому числі житловою площею 56,5 кв.м. і господарські будівлі та споруди: 1/2 сараю Б, погрібБ/під, 1 - огорожа, 2 - ворота, 3 - криниця за набувальною давністю.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ О.М. Слісарчук