Справа № 216/3735/18
провадження №2/216/2392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Янчук С.О.,

розглянувши в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» про стягнення грошових коштів невиплаченрих при звільненні, -

С У Т Ь С П О Р У:

У липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою в суд, в якій уточнюючи свої позовні вимоги в останнє - 17.10.2018 року вказав, що з 04 квітня 1989 року по 11 червня 2018 року він знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Криворіжіндустрбуд».

В обґрунтування уточнених вимог зазначив, що 11.06.2018 року він був звільнений за власним бажанням, згідно наказу № 139-К від 08.06.2018 року. На день звільнення ПрАТ "Криворіжіндустрбуд" нарахувало заробітну плату, але частину якої не виплачено при звільнені у розмірі 55440 грн., яка складається з компенсації за 67 днів невикористаної відпустки - 15660,58 грн. та вихідна допомога при звільненні - 19046,76 грн.

Уточнюючи вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з 12 червня 2018 року по 16 жовтня 2018 року усього 31563,60 грн., позивач просить суд задовольнити його уточнений позов в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 31563,60 грн., компенсацію за 67 днів невикористаної відпустки у розмірі 12606,77 грн. та вихідну допомогу при звільненні у розмірі 15618,34 грн.

Ухвалою суду від 20 липня 2018 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 21).

Ухвалою суду від 06.09.2018 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 45).

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнений позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши до суду відзив на позовну заяву, згідно якої уточнений позов позивача не визнали, а саме заперечують щодо стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 55440,64 грн., компенсації невикористаної відпустки у сумі 12729,70 грн., вихідної допомоги при звільнені у розмірі 15482,16 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При цьому вказував, що вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 55440,64 грн., компенсації невикористаної відпустки у сумі 12729,70 грн., вихідної допомоги при звільнені у розмірі 15482,16 грн., вирішені по суті в повному обсязі Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу, про що свідчить винесений судовий наказ № 210/4368/18 про стягнення з ПАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРУД» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 55440,64 грн.

Крім того, вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні також вирішенні по суті 03 серпня 2018 року справа № 210/5296/18, в зв"язку з чим позов ОСОБА_1 просили залишити без розгляду.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.43Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIIIвід 19.10.1973 р., держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.115КЗпПУкраїни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Нормами ст.47КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Згідно до ст.116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 перебував з 04.04.1989 року у трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством "Криворіжіндустрбуд", що підтверджується копією трудової книжки виданої на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 8-13). Наказом № 139-К від 11.06.2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с. 7). Вказаним наказом була також передбачена виплата вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат - 15482,16 грн., відповідно до ст. 44 КЗпП України та виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 67 календарних днів у розмірі 12729,70 грн.

Згідно довідки ПАТ «Криворіжіндустрбуд» від 10.07.2018 року № 379, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає 55440,64 грн. (за вересень 2017 року - 1513,58 грн.; за жовтень 2017 року - 3681,81 грн.; за січень 2018 року - 1745,71 грн.; лютий 2018 року - 3653,37 грн.; за березень 2018 року - 7521,37 грн.; за квітень 2018 року - 5177,29 грн; за травень 2018 року 3426,51 грн.; за червень 2018 року - 28721,00 грн.) (а.с.5).

Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2018 року стягнуто заборгованість по заробітній платі з ПАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРУД» на користь ОСОБА_1 в розмірі 55440,64 грн. та судовий збір 176,20 грн., судовий наказ не оскарженний та набрав чинності, протилежного матеріали справи не містять (а.с. 83).

Крім того, судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.09.2018 року стягнуто середній заробіток за час затримки в розрахунку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з ПАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРУД» на користь ОСОБА_1 в розмірі 25033,20 грн. та судовий збір 176,20 грн., (а.с. 84) судовий наказ був оскарженний та ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11.10.2018 року скасований (а.с. 93).

Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

П. 20Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства по оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальність.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України міститься у постановах від 24.10.2011 р. у справі № 6-39 цс 11, від 21.11.2011 р. у справі № 6-60 цс 11, від 03.07.2013 р. у справі № 6-60 цс 13, від 20.11.2013 р. у справі № 6-114 цс 13, від 05.10.2016 р. у справі № 6-2405 цс15, від 13.03.2017 р. у справі № 6-259цс17.

Приймаючи до уваги вказані положення законодавства та факт нездійснення з позивачем остаточного розрахунку при звільненні на момент ухвалення даного рішення, позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з дня, наступного за днем звільнення, тобто з 12 червня 2018 року.

При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Формула для визначення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні передбачена у п.п. 2, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, і є наступною: розмір середньоденної заробітної плати помножений на кількість робочих днів затримки розрахунку. Середньоденна заробітна плата визначається так: сума зарплати за 2 місяці, що передують події, з якою пов'язана виплата, поділена на кількість відпрацьованих робочих днів за 2 місяці, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Абз. 1 п. 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. (Абзац перший пункту 8 Із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №1398 від 30.07.1999 року).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 відповідно до довідки № 330 від 06.07.2018 року становить: 362,80 грн. (а.с. 6). Окрім цього, період прострочення розпочався наступного після звільнення дня, тобто 12 червня 2018 року до 16 жовтня 2018 року становить 87 робочих днів, з яких у червні 13 днів, у липні 22 дня, у серпні 22 дні, у вересні 20 днів, у жовтні 10 робочих днів.

Таким чином, сума середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки розрахунку при звільненні становить 31563,60 грн., з розрахунку 362,80 грн. х 87 робочі дні.

Суд не бере до уваги наказПАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРУД» № 23 від 05.03.2018 року про зміну в організації виробництва та праці і встановленні робочого часу, згідно якого встановлювався неповний робочий день тривалістю 2 години в неділю, оскільки в матеріалах справи відсутнє письмове підтвердження про ознайомлення під підпис позивача з вказаним наказом та графіком роботи.

Щодо задоволення уточнених вимог позивача в частині стягнення з відповідача вихідної допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат - 15482,16 грн., та виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 67 календарних днів у розмірі 12729,70 грн., то вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки вказана сума була стягнута судовим наказом Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2018 року, тому заявлені уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Згідно до п. 1. ч. 1 ст.5Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» про стягнення грошових коштів невиплаченрих при звільненні, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд», , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд.1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, середній заробіток за час затримку в розрахунку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 12 червня 2018 року по 16 жовтня 2018 року включно у розмірі 31563 (тридцять одна тисяча п'ятсот шістдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд», , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд.1, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволені іншої частини вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ПАТ «Криворіжіндустрбуд», юридична адреса: 50051, , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд.1.

Суддя М.В. Бутенко