АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/695/18 Справа № 201/8906/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ходаківський М. П. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про стягнення недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат

за апеляційною скаргою Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2017 року позивач звернулася із позовом до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про стягнення недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат, посилаючись на ті обставини, що вона є студенткою денної форми навчання факультету будівництва державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет». Батько позивача має стаж роботи на підземних роботах понад 15 років. Проте за період з вересня 2012 по грудень 2016 позивачу було не донарахована та не виплачена стипендія у сумі 28 447, 69 грн. з урахуванням індексу інфляції, які позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Також позивач вказує на те, що про порушене право вона дізналася з довідок про доходи від 19 травня 2017 року, а отже з цього часу повинен рахуватися строк позовної давності (а.с.3-4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про стягнення недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат - задоволенні.

Стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет» (код єдрпоу 02070743, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 вересня 2012 року по червень 2016 року, а також з вересня 2016 року по грудень 2016 року включно з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 27 447 гривень 69 копійок.

Також вирішено питання щодо судових витрат ( а.с. 37-40).

В апеляційній скарзі Державний вищий навчальний заклад «Національний гірничий університет» ставить питання про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року та ухвалення нового рішення, яким частково відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог із застосуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2012 року по 31 червня 2014 року включно, посилаючись на те, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є студенткою денної форми навчання факультету будівництва державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет». Відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і «Правил прийому до Національної гірничого університету у 2012 році» ОСОБА_2 було зараховано до університету поза конкурсом.

З вересня 2012 року по червень 2016 року, а також з вересня 2016 року по грудень 2016 року позивачу нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, нормами ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-V1 передбачено, що шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Аналогічний правовий висновок міститься у ряді постанов Верховного Суду України, а саме у постановах від 01 червня 2016 року №6-929цс16 та 6-1044цс16, у постанові від 13 квітня 2016 року по справі №6-2981цс1.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. ст. 22, 6 Конституції України, право на отримання соціальної стипендії в даному випадку, встановлене Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

За ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

За змістом ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності в особи суб'єктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі його носію.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15,16 ЦК України та статтями 2,4,19 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, зокрема й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобов'язання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Аналіз норм чинного законодавства, зокрема, ч.1 ст.5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці ", та фактичні обставини справи, вказують на право ОСОБА_2 отримувати стипендію у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак за весь час навчання позивачу нараховувалась стипендія на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не звертався до Університету з заявою про виплату йому стипендії на підставі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки право позивача на відповідні пільги не ставиться у залежність від подачі відповідних заяв, а гарантоване державою та має бути забезпечено відповідачем, якому при вступі на навчання позивачем надавались докази наявності пільг.

Щодо посилань апелянта про застосування позовної давності до даних правовідносин, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дізнався про порушення свого права щодо недоплачених сум з довідки про доходи від 19 травня 2017 року. Разом з тим, будь-яких доказів на спростування даних обставин відповідачем суду надано не було. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення недоплаченої стипендії за весь період.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: