ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року

м.Суми

Справа №585/3922/17

Номер провадження 22-ц/788/734/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

третя особа - служба у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року в складі судді Шульги В.О., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 20 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Липоводолинської районної державної адміністрації, в якому просила змінити прізвище ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 вересня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, в період якого, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився син - ОСОБА_3 Заочним рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 23 січня 2016 року шлюб між ними розірвано. Після народження сина відповідач не проявляв ніякого інтересу до дитини. 11 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, з яким до цього часу разом із сином проживає однією сім'єю. У її сина добрі відносини з її теперішнім чоловіком, син вважає його батьком, оскільки він піклується про дитину та про неї, займається його вихованням, проводять багато часу разом, мають гарні відносини один з одним. Причиною її бажання змінити прізвище дитини є те, що у сім'ї її теперішнього чоловіка, де вона, чоловік та мати чоловіка мають прізвище ОСОБА_1, тому дитині так зручніше буде почуватись у дитячому садку, а подальшому в школі, та щоб не було розбіжностей між прізвищем дитини та членів їх сім'ї, які можуть призводити до непорозумінь та труднощів у спілкуванні сина з оточуючими людьми. Зазначала, що син не знає свого батька, оскільки той не приймає участі у його вихованні, не відвідує ДНЗ, а лише у примусовому порядку сплачує аліменти, по яких існує заборгованість з грудня 2016 року по теперішній час. Оскільки відповідач не піклується про дитину матеріально та не бажає приймати участі у її вихованні, не цікавиться станом здоров'я, розвитком та вже протягом 4-х років не бачив сина взагалі, вона вирішила змінити прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». Тим більше син в спілкуванні з оточуючими вважає, що його прізвище «ОСОБА_3». Вона неодноразово, як в телефонному режимі, так і письмово зверталась до колишнього чоловіка з проханням надати згоду на зміну прізвища сина, але відповідач щоразу відмовляв їй, не пояснюючи навіть причини. Звернувшись до органу опіки та піклування Липоводолинської РДА про надання висновку про доцільність зміни прізвища дитини, її звернення було розглянуте і орган опіки та піклування Липоводолинської РДА не заперечував проти зміни прізвища дитини, але в зв'язку з неявкою батька на засідання комісії, було рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дитини та має заборгованість по сплаті аліментів, а тому зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги як доказ, довідку дошкільного закладу «Оленка» та висновок органу опіки та піклування Липоводолинської районної державної адміністрації. Вказує, що вона вагітна, а тому бажає змінити прізвище сина для того, щоб у майбутньому у її дітей було одне прізвище.

Крім того, судом не враховано ту обставину, що відповідач по справі не заперечував проти позову, оскільки двічі повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень не надав.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 550 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 26 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. 23 вересня 2014 року Липоводолинським районним судом Сумської області на виконання рішення видано виконавчий лист (а.с. 10).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8).

11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і після його реєстрації прізвище дружини - ОСОБА_1 (а.с. 9).

З довідки Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 784 від 01 червня 2017 року про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, вбачається, що сума сплачених ОСОБА_2 аліментів з січня по травень 2017 року складає 0 грн. (а.с. 11).

ОСОБА_1 листом повідомляла ОСОБА_2 про намір змінити прізвище сина з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», для чого потрібна згода батька та просила з'явитися 31 травня 2017 року до Липоводолинського ВДРАЦС для подання спільної заяви про зміну прізвища дитини. Лист отриманий ОСОБА_8 03 червня 2018 року (а.с. 12).

З довідки виконавчого комітету Кімличанської сільської ради від 23 лютого 2017 року № 22 вбачається, що ОСОБА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрована, але проживає в будинку свого чоловіка ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

З довідки дошкільного навчального закладу «Оленка» вбачається, що вихованням ОСОБА_3 займається його мати - ОСОБА_1, яка приводить дитину в дошкільний заклад, бере активну учать у громадському житті дошкільного навчального закладу. Разом з нею у вихованні дитини активну участь приймає її чоловік - ОСОБА_4 Батько дитини, згідно зі свідоцтвом про народження, ОСОБА_2, участі у вихованні дитини не приймає. Керівництво закладу та вихователь його ніколи не бачили. Дітей у групі, яку відвідує ОСОБА_3 вихователі називають по імені. На прізвище ОСОБА_3 не реагує, а тому вважають, що зміна прізвища в цьому віці не завдасть психологічної травми дитині (а.с. 15).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської районної державної адміністрації № 14 від 21 липня 2017 року затверджено висновок про надання дозволу на зміну прізвища малолітньої дитини та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Липоводолинського райсуду для розгляду спірного питання в судовому порядку (а.с. 16).

У висновку органу опіки та піклування Липоводолинської районної державної адміністрації від 26 липня 2017 № 2119 вказано, що враховуючи найкращі інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування не заперечує проти зміни прізвища малолітнього ОСОБА_3 з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та вважає за необхідне вирішити спірне питання в судовому порядку. При цьому, у висновку маються посилання на зібрані дані, такі як документи, що характеризують заявницю та її чоловіка та пояснення сусідів. Також вказано, що 21 липня 2017 року відбулося засідання з питань захисту прав дитини, на якому було розглянуто вказане питання та прийнято відповідне рішення. Рідний батько дитини належним чином був повідомлений та запрошений на засідання комісії, але він не з'явився, а тільки повідомив в телефонному режимі службу у справах дітей, що він заперечує проти зміни прізвища його дитини, але письмових підтверджень його слів надано до служби у справах дітей не було (а.с. 17).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що позивачем не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Зокрема, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості саме інтересу сина позивача по зміні прізвища дитини на прізвище особи, яка юридично не є її родичем, а також з передчасності вчинення зазначених вище дій по відношенню до малолітнього сина, урахувавши при цьому незначну тривалість перебування позивача у шлюбі з іншим чоловіком та фактичне нетривале підтримання сімейних відносин її сина, народженого у першому шлюбі від відповідача, з її теперішнім чоловіком.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою.

Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ.

Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеним вимогам закону, ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків щодо малолітньої дитини, що є підставою для зміни прізвища дитини.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що довідка дошкільного закладу «Оленка» не є належним доказом невиконання відповідачем батьківських обов'язків у розумінні ст. 77 ЦПК України.

Також суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування Липоводолинської районної державної адміністрації, оскільки при його прийнятті не враховано рівні права та обов'язки матері та батька щодо дитини. Крім того, у висновку відсутнє його обґрунтування, а міститься лише виклад обставин, на підставі наданих позивачем документів.

Таким чином, за встановлених у справі обставин, заслуханих доводів позивача, висвітленої позиції органу опіки та піклування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоцільність зміни прізвища дитини станом на день розгляду вказаного питання в судовому порядку, оскільки це не буде відповідати інтересам сина позивача з огляду на його 4-річний вік, рівень його соціалізації та стану фізичного й розумового розвитку.

Крім того, відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У ході судового розгляду справи, яка переглядається, не було з'ясовано думку батька у спосіб заслуховування його доводів та аргументів з предмету спору безпосередньо у судовому засіданні з наданням можливості подачі ним доказів в обґрунтування власних заперечень, що, на думку апеляційного суду, призводить до порушення процедурних гарантій за ст. 8 Конвенції і відповідно прав відповідача на повагу саме до його сімейного життя у відносинах з його рідним сином, що також є неприпустимим з огляду на висновки, викладені Європейським судом з прав людини у п. п. 56, 60 рішення у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04).

Разом із цим, на думку апеляційного суду, інтереси дитини протягом її життя, з її віком, під час її виховання матір'ю можуть змінюватися, набувати ознак істотності і нагальності для неї, що за певних умов, може бути підставою, при триваючій відмові батька від дитини, для зміни прізвища останньої в судовому порядку, тобто для повторної подачі позову з достатніми і належними обґрунтуваннями.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам є безпідставними, оскільки прізвище дитини при її народженні було визначено саме за згодою батьків.

Доводи апеляційної скарги про те, що по аналогічній справі судом ухвалено протилежне рішення, в якому зазначено, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам, не заслуговують на увагу, оскільки обставини справ є різними (відмінними), при їх дослідженні потрібно враховувати інтереси конкретної дитини, а також принцип пропорційності, визначений у ст. 11 ЦПК України.

Твердження скаржника що відповідач по справі не заперечував проти позову, оскільки не надав заперечень проти позову, не приймаються до уваги апеляційним судом.

За встановлених обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

При вирішенні справи суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідив всі докази, які підтверджували позицію позивача та входили до предмета доказування, дав їм належну оцінку та застосував положення законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю.Кононенко

О.М. Біляєва

В.І.Криворотенко