ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року

м.Суми

Справа №591/5207/17

Номер провадження 22-ц/788/552/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 30 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона є непрацездатною особою похилого віку, інвалідом III групи загального захворювання довічно. На даний час залишилася без засобів до існування та потребує матеріальної допомоги. Відповідач являється її донькою. В добровільному порядку допомоги не надає, взагалі не спілкується.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно довічно та стягувати додаткові витрати на лікування очей в розмірі 10000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісяця довічно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування в розмірі 6531 грн. 34 коп., судові витрати в сумі 640 грн., витрати за надання правової допомоги в сумі 250 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

При цьому зазначає, що вона як і позивач є непрацездатною за станом здоров'я, також є інвалідом III групи довічно і має пенсію в розмірі 1452 грн.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, підстав та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2.

Позивач є пенсіонером, має вік повних 73 роки, являється інвалідом III групи загального захворювання, що підтверджується копією посвідчення (а. с. 8).

Згідно листа КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» № 01-22/3989 від 06 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у поліклінічному відділенні № 1 у сімейного лікаря, невролога, офтальмолога з діагнозами: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Атеросклероз аорти. Недостатність аортального клапану 1 ст. СН І ст. ФК ІІ. Гіпертонічна ІІ, 2 ст., ризик ІV. Цукровий діабет ІІ тип, середнього ступеню важкості, стадія субкомпенсації. Діабетична ангіопатія сітківки обох очей, незріла вікова катаракта, дегенерація сітківки. Наслідки перенесеного інфаркту головного мозку в басейні правої ЗМА. Інцефалопатія ІІ-ІІІ ст. змішаного генезу. Потребує постійного прийому медичних препаратів: «Метформін» 0,5 мг 1 таб. 2 рази/добу, «Гліклазід» 0,8 мг 1 табл. 1р./добу, «Аспірин» 75 мг 1 р./добу, «Аторвастатин» 20 мг. 1 табл. 1 р./добу, «Ко-Амлеса» 8/2,5/10 1 табл. 1 р./добу, «Карведілол» 12,5 мг 1 табл. 2р./добу (а.с. 83).

Згідно листа ТОВ «Аптека 235» від 07 листопада 2017 року ціни станом на 07 листопада 2017 року в Аптеці № 90 ТОВ «Аптека № 235» становлять на Метформін» 500 - 33,55 грн., «Гліклазід» 80 мг - 81 грн., «Аспірин» 75 мг - 98 грн., «Аторвастатин» 20 - 115,70 грн., «Ко-Амлеса» 8/12,5/10 - 120 грн., «Карведілол» 12,5 мг - 59,8 грн. (а.с. 84).

Згідно розрахунку матеріальних витрат на щомісячне лікування та лікування в стаціонарному відділенні КУ «СМКЛ № 5» на місяць відповідно до призначення лікаря необхідно витрачати на приймання ліків 461 грн. 60 коп.:

Метрофомін - 60 табл. - 33 грн. 55 коп.

Гліклазід - 30 табл. - 40 грн.

Аспірин - 30 табл. - 32 грн. 66 коп.

Аторвастатин - 30 табл. - 115 грн. 70 коп.

Ко-Амлеса - 30 табл. - 120 грн. 00 коп.

Карведілол - 60 табл. - 119 грн. 69 коп.

На лікування з приводу операції по заміні кришталика ока в очному відділенні КУ СМКЛ № 5 (з 19 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року) позивачем витрачено 11 655 грн. 23 коп. З яких: 11 000,00 грн. - вартість товару медичного призначення та 655 грн. 23 коп. - вартість витрат на післяопераційний період на лікування в очному стаціонарному відділенні КУ СМКЛ № 5. На лікування в очному відділенні стаціонару КУ СМКЛ № 5 в період з 01 грудня 2017 року по 10 грудня 2017 року позивачем витрачено відповідно до призначень лікаря - 2076 грн. 34 коп. Вищевказаний розрахунок підтверджується копіями квитанцій, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 81-82, 85-89). Таким чином, загальна сума, витрачена позивачем - 1373 грн. 34 коп.

Розмір пенсії позивача становить 1581,95 грн. щомісячно, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 90).

Отже, місцевим судом вірно встановлено, що дохід позивача з врахуванням регулярних витрат на ліки є значно меншим прожиткового мінімуму.

ОСОБА_2 є інвалідом III групи, отримує пенсію в розмірі 1452 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 28 листопада 2017 року (а.с. 42).

Згідно медичних документів, відповідач хворіє (а.с. 43-46).

Згідно даних трудової книжки відповідача наявність інвалідності не перешкоджала її роботі в «Електроавтотранс» на різних посадах до 18 грудня 2017 року ( а. с. 59).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надати таке утримання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Згідно статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Крім того, незважаючи на те, що при визначенні розміру аліментів на батьків ураховується матеріальне становище обох сторін, суд виходить у першу чергу з об'єктивних потреб одержувача аліментів, а не рівня життя платника.

Перелік обставин, що беруться судом до уваги при визначенні розміру аліментів на батьків, в СК України значно розширено. Зокрема це матеріальний і сімейний стан сторін, можливість одержання батьками утримання від інших осіб: повнолітніх дочки, сина, дружини, чоловіка, своїх батьків.

Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно та визначаючи розмір додаткових витрат на лікування в сумі 6531 грн. 34 коп., суд першої інстанції обґрунтовано враховував стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача.

Крім того, під час слухання справи в суді першої інстанції місцевим судом встановлено, що син позивача надавав кошти на проведення операції та придбання ліків в сумі 1200 грн. та 6000 грн., що в загальній сумі становить 7200 грн. Дана обставина була підтверджена в судовому засіданні позивачем та третьою особою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.М. Біляєва

О.Ю. Кононенко