Справа № 635/6811/17
Провадження № 2/635/377/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря Токарук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2017 року до суду подано позов ОСОБА_1, в якому позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Червоний партизан» розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що його батько, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах. Він є спадкоємцем за законом після смерті батька, спадщину прийняв. На частину спадковог8о майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 12 вересня 2007 року. На іншу частину спадкового майна - земельну частка (пай) розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарах свідоцтво про право на спадщину отримати не має можливості, так як відсутні документи, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку спадкодавця, а саме спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а сертифікат на право власності на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданий та зареєстрований на його імя в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22 січня 1998 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації Харківської області №1132 від 26 грудня 1997 року. За вказаних обставин у звязку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), виникла необхідність звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року відкрито провадження по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не зявився, подав суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності, покладається на розсуд суду при вирішенні справи по суті..

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи, що в судове засідання не з'явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

07 травня 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі.

Також частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України)..

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, виданого Яковлівською сільською радою Харківського району Харківської області 12 вересня 1997 року, актовий запис №30.

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, ВЕТ №723573 від 12.09.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Ольховською Л.М. вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син, ОСОБА_1, , так як на його користь від прийняття Ѕ частини спадкового майна відмовилася дочка померлого ОСОБА_5. Спадкове майно складається із житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Харківське районне бюро технічної інвентаризації».

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина також і на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Червоний партизан» розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, копія якого мається в матеріалах справи.

Однак листом №871/02-14 від 20.03.2016 року завідувача Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_1 повідомлено, що в звязку з провадженням по спадковій справі №254/1998 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, що на день смерті проживав в АДРЕСА_1, для вирішення питання можливості оформлення спадкових прав на право на земельну частку (пай) розміром 4,26 в умовних кадастрових га, що перебуває в колективній власності КСП «Червоний Партизан» в смт. Бабаї Харківського району Харківської області запропоновано звернутися до суду, так як відсутні документи, що безспірним порядком стверджують право на вказану земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а сертифікат на право на земельну ділянку (пай) НОМЕР_4, виданий та зареєстрований на його імя в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) 22 січня 1998 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 26 грудня 1997 року.

Колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акту на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну ділянку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, і організаціям» право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема постійні працівники-члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами.

Таким чином, сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4, виданий на імя ОСОБА_3 22 січня 1998 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області на підставі рішення Харківської районної державної адміністрації Харківської області №1132 від 26 грудня 1997 року, є дійсним, підтверджує право ОСОБА_3 на земельну частку (пай).

Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний Кодекс України застосовується до цивіљних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав i обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким iз спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

В JIисті ВССУ з розгляду цивільних i кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дано роз'яснення, що «Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, що свідчили про прийняття спадщини, у тому числі й прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини.

Згідно ст.524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Факт, що позивач ОСОБА_1 являється сином спадкодавця ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.09.2007 року, копії яких маються в матеріалах справи.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.81,89,247,259,263,264,265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

позов ОСОБА_1 до Яковлівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Червоний партизан» розміром 4,36 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач - ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1;

Відповідач - Яковлівська сільська рада Харківського району Харківської області, , місце знаходження юриличної особи село Яковлівка, вул. Ювілейна, 2, Харківський район Харківська область.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2018 року.

Суддя О.В. Назаренко

.