Справа №442/2523/18
Провадження №2/442/1245/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_1 являлася онукою покійної бабці ОСОБА_2. 27.12.2015р. її бабця ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28 грудня 2015 року серії І-СГ №414758, виданого Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради. За свого життя її покійна бабця оформила право власності на земельні ділянки відповідно до державних актів ЛВ №040035, ЛВ №046036 та ЛВ №042785, виданих Дрогобицькою районною державною адміністрацією 09.03.2003 року. Також відповідно до рішення Довжанської сільської ради №277 від 07.08.2015року її покійній бабці було надано дозвіл на оформлення технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,1393га для обслуговування житлового будинку. Відповідно до технічної документації виданої МПП «Землемір», даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0171. Дану технічну документацію рішенням Довжанської сільської ради №8 від 13.11.2015 року затверджено та передано у приватну власність бабці земельну ділянку в розмірі 0,1393 га у с.Довге, вул.Верховина,64. 11.09.2015р. її бабцею було зроблено заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті заповідає усе своє майно з чого б воно не складалося та буде належати на день смерті мені ОСОБА_1. У березні місяці 2018 року вона звернулася до приватних нотаріусів Дрогобицького районного нотаріального округу про оформлення спадкового майна після смерті її бабці. Однак, приватні нотаріуси повідомили про те, що не можуть цього зробити в нотаріальному порядку, оскільки за життя спадкодавиця втратила оригінали державних актів на земельні ділянки, тому відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і вони не у змозі виготовити свідоцтво про право власності на спадкове майно, та повідомили що необхідно звертатися до суду про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Єдиним спадкоємцем після смерті своєї бабці, являється вона, так як інших спадкоємців немає, що підтверджується довідкою Довжанської сільської ради від 19.04.2018р. за №155. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Представник Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області в особі сільського голови ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, однак від нього поступило клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника сільської ради, відносно заявлених позовних вимог не заперечують, а тому суд розглянув справу у відсутності представника Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, колії спадкоємців за законом.

Згідно ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Стаття 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до вимог ст.548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належного, спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №040035 від 09.12.2003 р., ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 25.04.2003 р. №118 є власником земельної ділянки площею 0,5471га., кадастровий номер :02:000:0035.

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №046035 від 09.12.2003 р., ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 25.04.2003 р. №118 є власником земельної ділянки площею 0,6618га., кадастровий номер :03:000:0218.

Як вбачається із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №042785 від 09.12.2003р., ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації від 25.04.2003 р. №118 є власником земельної ділянки площею 0,3538га., кадастровий номер :02:000:0309.

Як вбачається із Рішення за №277 від 07.08.2015р. «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 0,1393 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Довге, по вул.Верховина,64.

Як вбачається із Рішення за №8 від 13.11.2015р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), передано у приватну власність гр.ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1393га., кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0171 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Як вбачається із Переліку про наявні обмеження і сервітути та права третіх осіб на використання земельної ділянки гр..ОСОБА_2 на території Довжанської сільської ради за №46 від 30.10.2015р., земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,1393 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с.Довге, вул.Верховина,64 на території Довжанської сільської ради, не обтяжена сервітутами і немає обмежень у використанні, прав третіх осіб на використання земельної ділянки немає.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №414758 від 28.12.2015р., виданого Виконавчим комітетом Довжанської сільської ради Дрогобицького району, Львівської області ОСОБА_2 померла 27.12.2015р. у віці 84 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис за №13.

Як вбачається із довідки за №155 від 19.04.2018р., виданої виконкомом Довжанської сільської ради, ОСОБА_1 дійсно проживала разом із бабусею ОСОБА_2, до дня її смерті 27.12.2015р. по вул.Верховина,64 в с.Довге, Дрогобицького району, Львівської області, інших спадкоємців немає.

Як вбачається із Заповіту від 11.09.2015р., ОСОБА_2 на випадок свої смерті зробила розпорядження : усе своє майно з чого б воно не складалося та буде належати на день смерті і на що вона буде матиме право заповіла своїй онуці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до розяснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року - при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права (п.3.1.).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 УК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилась після смерті її бабці ОСОБА_5, яка померла 27.12.2015 року немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1268, 1296, 1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельні ділянки:

-площею 0,5471 га., кадастровий номер :02:000:0035;

-площею 0,6618га, кадастровий номер :03:000:0218;

-площею 0,3538га, кадастровий номер :02:000:0309;

-площею 0,1393га кадастровий номер :01:001:0171, розташовану у с. Довге, по вул.Верховина, 64 в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці ОСОБА_2, яка померла 27.12.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гарасимків Л.І.