Справа №: 343/1784/18
Провадження №: 2/0343/743/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її, ОСОБА_1, користь на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2005 року.

Від даного шлюбу у них народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_5 - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_5.

21 жовтня 2011 року шлюб з відповідачем розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, дітей вирішено залишити проживати з нею.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2006 року у справі № 593/2006 року, з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дочок: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вона не зверталася до суду.

При вирішенні справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо визначення місця проживання дітей з нею та щодо стягнення з нього аліментів на її користь у розмірі 1/4 частини всіх його доходів на утримання сина ОСОБА_6.

29 травня 2009 року у зв'язку з тим, що вони з відповідачем дійшли згоди щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати їх неповнолітніх дітей, вона звернулася з заявою до державної виконавчої служби про повернення виконавчого листа, у зв'язку з чим постановою державного виконавця від 15 червня 2009 року їй повернуто виконавчий лист, а виконавче провадження закінчено.

18 липня 2017 року вона змінила ім'я, про що складено відповідний актовий запис №12; прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені стало: "ОСОБА_1".

З 2017 року вона проживає разом з сином ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_3 (за погодженням з відповідачем) в Німеччині, де син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_3 навчаються, а 05 червня 2018 року відповідач нотаріально не заперечив щодо виїзду з нею на постійне місце проживання до Німеччини їх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_5, які з липня 2018 року також разом з нею проживають та навчаються в школі в Німеччині.

На даний час визначити спосіб виконання обов'язку утримувати дітей за домовленістю з відповідачем не можуть, неповнолітні діти проживають та знаходяться на її утриманні, тому виникли підстави для звернення з даним позовом до суду.

Вона, розуміючи свою відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, народжених в шлюбі з відповідачем, змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь, оскільки її доходів не вистачає для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку чотирьох неповнолітніх дітей.

Відповідач фізично здоровий, працює інженерним працівником на Долинському газопереробному заводі і має високі та стабільні доходи, інших утриманців не має. Він зобов'язаний піклуватися вихованням дітей, про їх здоров»я, фізичний, духовний розвиток, брати участь в утримуванні дітей до досягнення ними повноліття, однак відмовився визначити за домовленістю з нею спосіб виконання обов'язку утримувати їх неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Тому вимога про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) є обґрунтованою та такою, що підлягають до задоволення.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_10, (довіреність а.с.29) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Додатково пояснив, що позивачка ОСОБА_1 в Німеччині, де вона проживає разом з дітьми - не працевлаштована. По заяві позивачки виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина ОСОБА_6 - відкликаний, виконавче провадження закрито. ОСОБА_1 не має можливості сама утримувати чотирьох неповнолітніх дітей. Просив позов задоволити в повному об"ємі.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний щоб з нього стягувались аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 в розмірі 25% його заробітку. Пояснив, що він працює в Долинському ГПЗ ПАТ "Укрнафта" інженером. Рішенням Долинського районного суду від 11.05.2006 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини його доходів. На даний час аліменти на утримання сина ОСОБА_6 з нього не стягуються, оскільки позивачка відкликала виконавчий лист. Крім неповнолітніх дітей, яких він зобов"язаний утримувати, у нього є ще на утриманні мати ОСОБА_11, яка являється інвалідом другої групи та рідний брат ОСОБА_12 , інвалід армії другої групи. Мати отримує пенсію в розмірі приблизно 4500 грн., а брат в розмірі 1700 грн. Позивачка яка на даний час одружена вдруге, по словах дітей, в Німеччині працевлаштована. Крім цього позивачки має нерухомість в м.Долина, автомобіль. Також вона отримує за кордоном державну допомогу. Просив позов задоволити частково.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі перебували в шлюбі і від спільного проживання у них народилося четверо дітей: ІНФОРМАЦІЯ_5 - син ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 04.02.2006 року а.с.13); ІНФОРМАЦІЯ_2 - донька ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 15.03.2007 року а.с.14); ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 24.04.2008 року а.с.15); ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 18.02.2010 року а.с.16).

Рішенням Долинського районного суду від 21.10.2011 року в справі №2-871/2011 року шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 09.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 134 - розірвано.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишено проживати з матір'ю, позивачкою по справі ОСОБА_1. (а.с.19).

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають окремо, їх діти проживають разом з матір'ю , позивачкою по справі.

Рішенням Долинського районного суду від 11.05.2006 року в справі №593/2006 р. вирішено стягнути з ОСОБА_2, 1977 року народження на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 25 відсотків від доходу громадян, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17-18).

Копія постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№12692225 від 15.06.2009 року свідчить про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №3-593 виданого 11.05.2006 року Долинським районним судом про : стягнення аліментів з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, - закінчено (а.с.20).

У відповідності до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_6 (а.с.6) - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, змінила ім'я на ОСОБА_1, про що 18.07.2017 року складено відповідний актовий запис №12 (а.с.6).

Судом встановлено , що відповідач по справі працює на посаді інженера з комп'ютерних систем Служби операційної підтримки (Захід) Департаменту ІТ «Укрнафта» та має стабільний дохід.

Відповідно до довідки №157 про доходи від 23.10.2018р., виданої ПАТ «Укрнафта», загальна сума доходу ОСОБА_2, за період з квітня 2018р. по вересень 2018р. становить 126681 (сто двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят одна )гривня 89 копійок (а.с.34) .

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він працевлаштований, має постійний дохід.Крім цього суд враховує, що рішенням Долинського районного суду від 11.05.2006 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 25 відсотків від доходу громадян, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,якого він також зобов"язаний утримувати згідно вимог Закону та виконавчий лист для примусового виконання рішення суду може бути подано позивачкою у будь-який час. Також суд враховує, що на утриманні позивача є мати інвалід 2-ої групи ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_16(а.с.35-36,38-39), яку він також зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження понесених витрат.

Питання судових витрат - судового збору, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 03 жовтня 2018 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_7, виданий 13.10.2006 року Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області, житель АДРЕСА_2.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш