Справа № 758/5851/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Лупінос Я. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовна заява (відповідно уточнень) обґрунтована тим, що на утриманні позивача перебуває спільна дитина від шлюбу з відповідачем. З часу припинення фактично шлюбних відносин, відповідач не надає грошового забезпечення на утримання спільної дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини - ОСОБА_4, аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову в суді, тобто з 27.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засідання позивач та її представник підтримали позовні вимоги згідно заяви про зменшення позовних вимог, просили їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтував тим, що грошові кошти, що він надаватиме, позивач буде витрачати не на дитину, а на свої особисті потреби; одягом, продуктами харчування, тощо він достатньо та добровільно забезпечує дитину. Крім того зазначив, що у Подільському районному суді м. Києва розглядається наразі справа про визначення місця проживання дитини за його позовом. Відтак, наявний спір щодо місця проживання дитини.

Суд, заслухавши появлення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що 04.09.2010р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 (а.с. 4)

Від шлюбу сторони мають спільну доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 5)

Відповідно до Довідки № 606 від 13.04.2017р. (Форма-3) ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9)

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2017 шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 40)

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_4 (а.с. 45-48, 70-71)

В підтвердження того, що позивач забезпечує дитину, нею надано докази оплати проживання на КСО «Конче-Заспа», стоматологічних послуг для дитини, засобів особистої гігієни для дитини, одягу, лікарських засобів, харчових продуктів тощо. (а.с. 58-65)

Відповідно до Довідки від 20.10.2017, наданої ТОВ «Ерфольг Унд Генау Аудит», ОСОБА_1 з 15.12.2016 по теперішній час працює на посаді провідного бухгалтера-ревізора. ЇЇ заробітна плата на 6 місяців склала 95046,35 грн. (а.с. 66) За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно. (а.с. 67)

Відповідач в свою чергу у поданому відзиві та у судовому засіданні зазначив, що добровільно забезпечує дитину, слідкує за її здоров'ям, а позивач піклується виключно про себе та власні інтереси.

В підтвердження своєї позиції відповідачем надано копії квитанцій про оплату продуктів харчування, квитанції про переказ грошових коштів (аванс на придбання продуктів харчування) на суми 211 грн. 51 коп., 333 грн. 10 коп. тощо, оплату дитячого садка, проживання на КСО «Конче-Заспа» (а.с. 120-122), а також розваг для дитини, лікарських засобів, засобів особистої гігієни, одягу, тощо (а.с. 134-154)

Відповідач також надав заяви до Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, з яких вбачається те, що відповідач просить Службу сприяти у виконанні ним батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Вказана заява обумовлена тим, що відповідачем було заплановано спільну з дитиною поїздку до Одеси, проте ОСОБА_1 відмовилась надати добровільно документи на дитину. (а.с. 127-128) До суду надані також заяви аналогічного змісту від 18.10.2017 (а.с. 129-130) та від 27.11.2017 (а.с. 131-132)

Як вбачається з довідки, наданої Дошкільним навчальним закладом ясла-садок № 2/4 СБУ, відповідач постійно цікавиться своєю дитиною - ОСОБА_4, в період з 2016-2017 був головою батьківського комітету, приймав активну участь у вирішення питань, пов'язаних з перебування дитини у садку. (а.с. 158) Небайдужість батька до дитини також підтверджується відповідною доповідною запискою на ім'я завідувача садком, з якої вбачається, що коли у дитини піднялась температура, батько швидко відреагував та приїхав, організував огляд дитини лікарем. (а.с. 159)

Крім того, за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 21, корп. 2, кім.401, в якій проживає відповідач, умови проживання є належними, достатньо меблів, побутової техніки, наявні дитячі речі та іграшки. (а.с. 161)

У поданій відповіді на відзив, позивач додатково зазначила та надала докази тому, що нею здійснюються постійні фінансові витрати на належне утримання доньки, додатково зазначила, що відповідач жодних коштів їй на утримання доньки не дає.

В судовому засіданні відповідач підтвердив те, що дійсно, ним грошових коштів позивачу не надається. Свою позицію він обумовив тим, що все необхідне він купує дитині, а у разі надання коштів позивачу, він буде позбавлений можливості контролювати на які витрати вона їх використовуватиме.

Окрім того, в судовому засіданні відповідач також зазначив, що за станом здоров'я має можливість сплачувати аліменти, інших осіб на утриманні немає.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Судом врахований матеріальний стан сторін, факт не перебування на утриманні відповідача інших осіб, який він визнав у судовому засіданні, а також визнання відповідачем факту ненаданні грошових коштів позивачеві.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд з урахуванням вимог про стягнення аліментів на одну дитину вважає за доцільне визначити аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 27.04.2017р., щомісячно.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи законні інтереси сторін, суд вважає за необхідне роз'яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5; РНОКПП - НОМЕР_2) на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко