Ухвала

20 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 503/1563/16-ц

провадження № 61-48311ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 07 грудня 2018 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати рішення апеляційної інстанції лише 30 жовтня 2018 року.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статтей 222, 321 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали) щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що відповідач не отримував копію оскаржуваного судового рішення поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Крім того, отримавши 30 жовтня 2018 року копію оскаржуваної ухвали, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу лише 07 грудня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк