Справа № 523/7469/18
Провадження №2/523/3531/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 7, у місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вимогою про право особистої приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка була придбана за договором купівлі - продажу нерухомого майна № 99-018/С від 29.10.1999 року, який було зареєстровано в Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, та право власності на яку було зареєстровано ОМБТ та РОН 11.11.1999 року в книзі 124доп стор. 180-р№3276.

Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 02.10.1993 року по 15.12.1999 року.

29.10.1999 року позивач, разом з батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1.

На теперішній час позивач не може розпорядитись своїм майном без згоди колишнього чоловіка, з яким з березня 1995 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Зазначене викладено у рішенні Суворовського районного суду від 15.12.1999 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки та відзиву суду не надав, за згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Судом встановлено:

Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 02.10.1993 року по 15.12.1999 року.

29.10.1999 року позивач, разом з батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1, за договором купівлі - продажу нерухомого майна № 99-018/С від 29.10.1999 року, укладеного на Одеській універсальній біржі «Витязь», який було зареєстровано в Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, та право власності на яку було зареєстровано ОМБТ та РОН 11.11.1999 року в книзі 124доп стор. 180-р№3276.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду від 15.12.1999 року, позивач та відповідач з березня 1995 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2, 3 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Верховний суд України у своїх постановах від 3 червня 2015 року, 16 грудня 2015 року та 18 травня 2016 року висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У зв'язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Отже, позов є обґрунтований та такий що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право особистої приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка була придбана за договором купівлі - продажу нерухомого майна № 99-018/С від 29.10.1999 року, який було зареєстровано в Журналі реєстрації договорів по об'єктам нерухомості, та право власності на яку було зареєстровано ОМБТ та РОН 11.11.1999 року в книзі 124доп стор. 180-р№3276.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14.11.2018 року.

Суддя -