КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 372/3914/17
№ апеляційного провадження:22-ц/824/1965/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Болобан В.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

13 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько, ОСОБА_5, після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка, площею 0,2179 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначив, що згідно заповіту, ОСОБА_5, заповів в рівних частинах ОСОБА_6 та ОСОБА_4 все належне йому майно.

Маючи намір прийняти спадщину ОСОБА_4 звернувся з відповідною заявою до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори.

За результатами розгляду заяви державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 135/2013 та видано свідоцтво про право на спадщину частини спадкового майна.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку позивачу відмовлено, оскільки відсутні оригінали документів, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на таке нерухоме майно.

У зв'язку із викладеним, просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належав померлому ОСОБА_5, визнати за, ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,2179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлому ОСОБА_5

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлому ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності ? частину земельної ділянки, площею 0,2179 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлому ОСОБА_5.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі, у вигляді земельної ділянки, площею 0,2179 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа № 2279/02/14 від 1 листопада 2017 року, державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на зазначене вище нерухоме майно.

Також з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями померлого були його діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується копією спадкової справи № 135/2013 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,2179 га, кадастровий номер НОМЕР_1, належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що підтверджується копією державного акту, наявного в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_5 на праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29 січня 1997 року, архівною довідкою КП КОР «Західне БТІ» № 982 від 9 листопада 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_6, спадщину після якого прийняла його донька ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням с перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів па право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано правильних спосіб захисту порушеного права та вірно визначено відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що позивачем не доведено, що саме відповідачем порушено його права, з огляду на наступне.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24- 753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно пункту 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновленні в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку позивачу відмовлено державним нотаріусом, оскільки відсутні оригінали документів, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на таке нерухоме майно.

Оскільки ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року свого батька - ОСОБА_6, є єдиним спадкоємцем, позивачем вірно обрано відповідача та пред'явлено позов про визнання права власності на спадкове майно.

Доводи скаржника, що суду першої інстанції не надано на огляд оригінали правовстановлюючих документів також не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки до суду апеляційної інстанції саме відповідач ОСОБА_3 надала нотаріально завірені копії зазначених правовстановлюючих документів, що свідчить про знаходження цих документів саме у відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді