Справа № 548/1513/18
Провадження №2/548/638/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що вона є спадкоємцем за заповітом померлої 20 травня 2013 року ОСОБА_3. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, тобто на земельну ділянку розміром 5, 4337 га, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ № 192410, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 22 серпня 2005 року та належний майновий пай, що належав їй згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серія ПО № 246625, виданого ОСОБА_2 сільською радою 12 червня 2001 року. Вказує, що вона є єдиними спадкоємцем за заповітом, яка бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3, проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки необхідно встановити факт місця відкриття спадщини та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

На підставі вищенаведеного, позивач і змушена звертатися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, в позовній заяві прохала розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 07 лютого 2008 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 35, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті належну їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ № 192410, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 22 серпня 2005 року, земельну ділянку розміром 5, 4337 га без визначення меж в натурі та належний їй майновий пай згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серія ПО № 246625, виданого ОСОБА_2 сільською радою 12 червня 2001 року, що знаходяться в ТОВ СТ « Зоря», заповідала ОСОБА_1, тобто позивачу, повністю.

20 травня 2013 року спадкодавець ОСОБА_3 померла у м. Павлодар Павлодарської області Казахстан.

З довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області № 1140 від 26 липня 2018 року слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знята з реєстраційного обліку за задресою: вул. Жовтнева ( нова назва Центральна), будинок 51 села Староаврамівка 14.02.2008 року. Інформацією про місце реєстрації даної громадянки виконавчий комітет сільської ради не володіє.

Після смерті 20 травня 2013 року ОСОБА_3 відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто земельну ділянку розміром 5, 4337 га, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ № 192410, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 22 серпня 2005 року та належний майновий пай, що належав їй згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серія ПО № 246625, виданого ОСОБА_2 сільською радою 12 червня 2001 року.

Відповідно до ст. 1235 Цивільного кодексу України позивач ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої 20 травня 2013 року ОСОБА_3.

З листа Хорольської державної нотаріальної контори № 1386/01-16 від 17.08.2018 року, слідує, що спадкова справа до майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла у Казахстані 20.05.2013 року, не відкривалась, а також запропоновано довести факт місця відкриття спадщини ОСОБА_3 та надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18173113 від 20.01.2009 року, згідно якого відбулася реєстрація заповіту, номер у Спадковому реєстрі: 46220012, заповідач: ОСОБА_3, НОМЕР_1, місце посвідчення Староавраміська сільська рада Хорольського району Порлтавської області, номер в реєстрі нотаріальних дій № 35, дата посвідчення: 07.02.2008 року.

У зв»язку з пропуском позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, їй також було роз»яснено державним нотаріусом необхідність визначення додаткового строку для прийняття цієї спадщини у судовому порядку разом із встановленням факту місця відкриття спадщини.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29 та ч. 2 ст.1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

За правилами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глава 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За правилами п. 7 даної постанови Пленуму ВСУ суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини.

За правилами п. 16 цієї постанови Пленуму ВСУ саме заява про встановлення місця відкриття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження місця відкриття спадщини.

З огляду на те, що визначити місце відкриття спадщини за правилами ст. 1221 ЦК України після смерті спадкодавця ОСОБА_3 неможливо, місце відкриття спадщини необхідно встановити у судовому порядку. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно надати нотаріусу рішення про встановлення місця відкриття спадщини.

Таким чином, місцем відкриття спадщини померлої 20 травня 2013 року ОСОБА_3 є місцезнаходження її нерухомого майна або основної його частини, тобто село Староаврамівка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ № 192410, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 22 серпня 2005 року.

Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Аналогічні розяснення викладені у абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Так, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач дійсно пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 20 травня 2013 року ОСОБА_3, з поважної причини у зв»язку з відсутністю юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України, але виявляла намір прийняти спадщину, оскільки утримувала на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно та вважала, що таким чином фактично прийняла її спадщину.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщинислід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268,315-319, 354, 355 ЦПК України, керуючись ст. ст. 1221, 1222,1235,1268, 1269, 1272, 1277 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області про встановлення факту місця відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт, що місцем відкриття спадщини померлої 20 травня 2013 року ОСОБА_3 є село Староаврамівка Хорольського району Полтавської області.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, додатковий строк для прийняття спадщини померлої 20 травня 2013 року ОСОБА_3 терміном 2 (два) місяці, з дня набрання рішення суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 16.10.2018 року.

Суддя Н.С.Миркушіна