Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 640/11026/16-ц

провадження № 61-33082 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

відповідачі: ОСОБА_5, приватне підприємство «Едельвейс +»;

представник приватного підприємства «Едельвейс +» - Козуб Олег Іванович;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Едельвейс +» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року у складі судді Нев'ядомського Д. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у складі колегії суддів: Кружиліної О. А., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 приватного підприємства «Едельвейс +» (далі - ПП «Едельвейс +») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 29 травня 2016 року з даху будівлі по АДРЕСА_1 впали листи профнастилу, унаслідок чого було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходився на парковці поруч з будівлею. Падіння листів профнастилу і, як наслідок, пошкодження її автомобіля, сталося через недотримання відповідачами необхідних правил безпеки та Державних будівельних норм України при монтажі листів профнастилу на дах будівлі, оскільки їх належним чином не було закріплено.

За результатами проведеної перевірки у червні 2016 року інспектором Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області складено висновок, яким підтверджено факт заподіяння їй шкоди і у зв'язку з виникненням між сторонами цивільно-правових відносин перевірка по матеріалу припинена. Зазначеним висновком встановлено, що будівля, з даху якої впали листи профнастилу, належить ПП «Едельвейс +», засновником якого є ОСОБА_5, яка у квітні 2016 року здійснювала ремонт даху, під час якого були встановлені листи профнастилу.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля відповідно до рахунку-фактури від 14 липня 2016 року складала 45 747 грн.

Неправомірними діями відповідачів їй завдано також моральної шкоди.

Ураховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з відповідачів на її користь 45 747 грн на відшкодування майнової шкоди та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_7 до ПП «Едельвейс +» задоволено частково.

Стягнуто з ПП «Едельвейс +» на користь ОСОБА_4 45 747 грн на відшкодування майнової шкоди та 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у квітні 2016 року ПП «Едельвейс +» здійснювало ремонт даху будівлі з нежитловими приміщеннями, які належать на праві власності ПП «Едельвейс +», засновником якого є ОСОБА_5 Відповідно до результатів проведеної інспектором Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській областіперевірки підтверджено факт того, що 29 травня 2016 року з даху вказаної будівлі зірвались листи профнастилу у результаті різкого погіршення погодних умов та сильного пориву вітру та пошкодили автомобілі, що знаходилися на муніципальній стоянці, зокрема і належний позивачу автомобіль, унаслідок чого їй завдано майнової та моральної шкоди. Розмір майнової шкоди визначено на підставі рахунку-фактури від 14 липня 2016 року, у якому зазначена вартість відновлювального ремонту автомобіля. Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Підстав для покладання цивільно-правової відповідальності на ОСОБА_5 немає, оскільки вона є засновником ПП «Едельвейс +», а згідно з частиною третьою статті 96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Едельвейс +» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у квітні 2016 року проводився ремонт даху нежитлових приміщень, які належать ПП «Едельвейс +», під час якого були встановлені листи профнастилу, однак через недотримання підприємством необхідних правил безпеки та Державних будівельних норм України при монтажі листів профнастилу на дах будівлі, зокрема їх не було закріплено належним чином, відбулося падіння листів профнастилу, унаслідок чого позивачу завдано майнової та моральної шкоди. Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

У серпні 2017 року ПП «Едельвейс +» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_4

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не довела факт неправомірної поведінки ПП «Едельвейс +», а також розмір завданої їй шкоди унаслідок падіння з даху будівлі листів профнастилу на її автомобіль. Недоведеним є і причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, завданою позивачу. Підприємство вважало, що подія, яка сталась 29 травня 2016 року, унаслідок якої автомобіль позивачки зазнав пошкоджень, не є наслідком винних дій будь-кого з фізичних або юридичних осіб, а сталась унаслідок непереборної сили, оскільки у той день у м. Харкові, зокрема на АДРЕСА_1 з 11 год. 51 хв. до 12 год. 40 хв. спостерігалось гідрометеорологічне явище, яке за інтенсивністю досягло критеріїв стихійного явища: сильна злива, град та шквалисте посилення вітру до 22 м/с. Вважало, що судами безпідставно визнано в якості належного доказу рахунок-фактуру від 14 липня 2016 року, оскільки з його змісту неможливо встановити відповідність ушкоджень автомобіля, яких він зазнав унаслідок падіння листів профнастилу з даху будівлі, дійсному розміру шкоди, яка повинна бути відшкодована позивачу.

Крім цього, складання зазначеного рахунку-фактури здійснювалось без участі відповідачів, які для огляду автомобіля не запрошувались.

Висновок Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області є єдиним офіційним документом, в якому наведено перелік пошкоджень автомобіля, а саме «подряпини в різних частинах кузова» без зазначення їх кількості та місць розташування.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подала відзив на касаційну скаргу, в якому зазначила, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Вказувала, що ОСОБА_5 надавала пояснення, що є засновником ПП «Едельвейс+», підтверджувала факт належності підприємству на праві власності нежитлових приміщень по АДРЕСА_1, а також те, що підприємством у квітні 2016 року проводилися ремонтні роботи даху вказаних нежитлових приміщень (висновок Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській областівід 29 травня 2016 року).

В ході судового розгляду справи оглядався відеозапис подій, що мали місце 29 травня 2016 року о 12 год. 07 хв. по АДРЕСА_1, зафіксованого камерами зовнішнього спостереження супермаркету «АТБ», на якому зафіксовано падіння листів профнастилу з даху приміщень з вивіскою «Аптека+». Відеозапис був наданий за її офіційним запитом з Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області.

Також оглядався відеозапис за 29 травня 2016 року, здійснений співробітниками Міністерства надзвичайних ситуацій України, які того дня прибули за викликом по АДРЕСА_1 та здійснювали заходи щодо прибирання листів профнастилу з даху приміщення «Аптека+» та пошкоджених автомобілів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності за ПП «Едельвейс+», яке і має нести відповідальність за завдану шкоду.

14 липня 2016 року товариством з обмеженою відповідальністю «Технік Центр» було видано рахунок-фактуру, згідно з якою загальна сума вартості відновлюваних робіт належного їй автомобіля складає 45 747 грн.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України 2004 року кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 212 ЦПК України 2004 року суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Вирішуючи спір, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми матеріального права, суди дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4, оскільки висновком інспектора Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області, складеним у червні 2016 року, підтверджено факт заподіяння шкоди належному позивачу автомобілю унаслідок падіння 29 травня 2016 року листів профнастилу з даху будівлі нежитлових приміщень, які належать ПП «Едельвейс +», яке у квітні 2016 року проводило ремонт вказаного даху, під час якого і було встановлено листи профнастилу. Проте через недотримання підприємством необхідних правил безпеки та Державних будівельних норм України при монтажі листів профнастилу на дах будівлі, зокрема їх не було закріплено належним чином, відбулося падіння листів профнастилу, унаслідок чого позивачу завдано майнової та моральної шкоди. Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Посилання касаційної скарги на те, що позивачем не доведено факт неправомірної поведінки ПП «Едельвейс +», а також розмір шкоди, завданої позивачу, безпідставні, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази неправомірної поведінки ПП «Едельвейс +», а також докази на підтвердження розміру завданої шкоди, а саме: висновок Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області (а.с. 8-10) та рахунок-фактуру товариства з обмеженою відповідальністю «Технік Центр» від 14 липня 2016 року (а.с. 11, 158).

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Едельвейс +» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк