Ухвала

09 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 715/686/18

провадження № 61-46693ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка підписана представником ОСОБА_3, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди у розмірі 21 924,00 грн кожному.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 20 вересня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через засоби поштового зв'язку звернулися 26 жовтня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 20 вересня 2018 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 715/686/18 становить 43 848,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 715/686/18 є малозначною у силу вимог закону.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у касаційній скарзі, вказують, що справа є малозначною, але має для них виняткове значення, у зв'язку із складною економічною ситуацією у країні та через відмову у задоволенні позову, непрацездатні позивачі позбавлені можливості отримати відшкодування шкоди, завданої смертю сина.

Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не обґрунтовують в чому проявляється виняткове значення цієї справи і до матеріалів касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження цих обставин. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Чернівецької області від 20 вересня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 20 вересня 2018 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат