У Х В А Л А

05.05.2018р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Малахової - Онуфер А.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 03.05.2018р. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки.

Окрім цього, до матеріалів позову долучено заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов'язані із подальшим встановленням паркану та здійсненням будівельних робіт до вирішення означеного спору у судовому порядку, мотивуючи тим, що відповідачка встановила паркан на належній йому частині земельної ділянки та ймовірно продовжуватиме здійснювати будівельні роботи, що може спричинити негативні наслідки для земельної ділянки та завдати йому додаткових витрат на демонтаж паркану, просив заяву задовольнити.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, така подана з порушенням вимог ст. 151 ЦПК України.

Зокрема, заява не містить:

-реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта заявника, інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи;

-предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

-пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Між тим, до матеріалів заяви не долучено підтверджуючого документу про сплату судового збору.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не достатньо обґрунтував необхідність забезпечення позову та не долучив належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

За положеннями ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з наведеного, на підставі ч.9 ст. 153 ЦПК України, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя Малахова-Онуфер А.М.