14.11.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
секретаря Рєпи А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком №12 по вул. 11 Північна в м. Херсоні, в якому посилається на ті обставини, що він є власником вищевказаного будинку на підставі договору довічного утримання(догляду) від 23.04.2008 р. У вищезазначеному будинку окрім нього значаться зареєстрованим його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2015 року не проживає, але значиться зареєстрованим.
Реєстрація відповідача є підставою для нарахування додаткової палати за комунальні послуги, які позивач несе самостійно і перешкоджає йому у оформлені субсидії. У звязку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком №12 по вул. 11 Північна в м. Херсоні.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.09.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачам було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
На адресу відповідача було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 11.09.2018р., та матеріали позовної заяви, на адресу суду повернувся конверт з відміткою про отримання, відзиви на позовну заяву у встановлений строк відповідачем суду не надано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 23.04.2008 р. посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №1-1827 та відповідно до Витягу з державного реєстру правочинів за №5834850 є власником житлового будинку №12 по вул. 11 Північна в м. Херсоні.
Відповідно до домової книги №12 вбачається, що у спірному будинку значиться зареєстрованим відповідач по справі .
Відповідно до Акту не проживання від 18.07.2018 року встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином позивача з 2015 року не проживає, але значиться зареєстрованим.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірного будинку, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним їй майном на власний розсуд.
Керуючись ст.ст.6 ст.ст.6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком №12 по вул. 11 Північна в м. Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська