Справа № 713/529/18
Провадження №2/713/272/18
РІШЕННЯ

іменем України

11.05.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів, визначених за рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду до відповідача ОСОБА_2 Посилається на те, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2003 року по 18.09.2006 року. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2006 року шлюб розірвано.23.01.2018 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 та прийняла його прізвище.

Від шлюбу з ОСОБА_2 є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2005 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На даний час її матеріальне становище значно погіршилось, вона працює на 0,5 ставки медичною сестрою ЗП СМ фельдшерсько-акушерського пункту с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області, здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, інших доходів немає. Перебуває в стані вагітності (5 місяців). 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». ОСОБА_2 не має офіційного місця роботи, але працює по найму, виконує євроремонти, їздить на роботу за межі країни, його дохід щомісячно становить 5000,00 10000,00 грн., має мінливий заробіток, працездатний, має можливість сплачувати на утримання сина аліменти в більшому розмірі, ніж той, що визначено попереднім рішенням суду.

Уточнивши, зменшивши позовні вимоги просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її користь, а саме, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 (Пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи позивачка ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в сумі 1000,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 16.06.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2005 року розірвано, що підтверджується копією рішення.

Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 22.01.2004 року Виженською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області.

З копії свідоцтва про шлюб, Серія І-МИ №139669, виданого 23.01.2018 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №12 вбачається, що 23.01.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_3.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.10.2005 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_6, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

З довідки Вижницької міської ради №329 від 02.03.2018 року вбачається, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Вижницької міської ради №338 від 02.03.2018 року вбачається, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходиться неповнолітня дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває у стані вагітності (18-19 тижнів вагітності), працює на 0,5 ставки медичною сестрою ЗП СМ фельдшерсько-акушерського пункту с.Виженка, Вижницького району Чернівецької області, сімя малозабезпечена, що підтверджується актом обстеження Вижницької міської ради №02-102 від 13.03.2018 року, результатами ультразвукового обстеження від 23.03.2018 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працює, інших осіб на утриманні немає, є працездатним, позовні вимоги визнає в сумі 1000,00 грн.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», у 2018 році встановлено у прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2005 року, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 гривень в дохід держави.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ перехідних положень цивільно-процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 28.10.2005 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП-), зареєстрованої та жительки с.Виженка вул.Головна, 176, Вижницького району Чернівецької області, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1000,00 (Одна тисяча) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 (Вісімдесят) копійок в дохід держави.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №2-674/2005 у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич