УХВАЛА

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 466/5367/14-ц

провадження № 61-1524св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., СтупакО. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що 21 лютого 2017 року між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є «ВіЕс Банк», і ОСОБА_4 укладено кредитний договір № KF 42014, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 70 000 доларів США з кінцевим строком повернення до 19 лютого 2027 року і процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 12,5% річних. ОСОБА_5 і ОСОБА_8 є поручителями за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_4 відповідно до укладених з ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є «ВіЕс Банк», договорів поруки від 21 лютого 2017 року.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 свої зобов'язання з своєчасного погашення кредитної заборгованості не виконує, у зв'язку з чим банк набув права вимоги дострокового повернення кредиту і сплати нарахованих процентів. Станом на 5 травня 2015 року заборгованість позичальника становить 21 433,61 доларів США, що за встановленим НБУ офіційним курсом гривні до долара США складає 249 875,81 гривень.

Оскільки позичальник ОСОБА_4 та поручителі ОСОБА_5 і ОСОБА_8, які зобов'язалися нести солідарну з нею відповідальність за повне виконання кредитних зобов'язань, добровільно заборгованість не погашають, ПАТ «ВіЕс Банк» просило стягнути солідарно з відповідачів борг у розмірі 249 875,81 гривень.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_5 і ОСОБА_9 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 433,61 доларів США, що за встановленим НБУ офіційним курсом гривні до долара США станом на 10 липня 2014 року становить 249 875,81 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 рокускасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнено солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № KF42014 від 21 лютого 2007 року у розмірі 21 346,44 доларів США, що за встановленим НБУ офіційним курсом гривні до долара США станом на дату ухвалення рішення - 4 грудня 2017 року -еквівалентно 577 513,42 гривень, з яких: 19 755,52 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 590,92 доларів США - заборгованість за процентами, а також пеню у розмірі 2 357,95 гривень. Стягнено солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором № KF42014 від 21 лютого 2007 року у розмірі 21 346,44 доларів США, що за встановленим НБУ офіційним курсом гривні до долара США станом на дату ухвалення рішення - 4 грудня 2017 року - еквівалентно 577 513,42 гривень, з яких: 19 755,52 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 590,92 доларів США - заборгованість за процентами, а також пеню у розмірі 2 357,95 гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року в частині вирішення пред'явлених до нього вимог скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Також у січні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення, в якому просив відшкодувати шляхом стягнення з ПАТ «ВіЕс Банк» понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року і ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року пропорційно до задоволених вимог.

В обґрунтування клопотання зазначив, що подану ним касаційну скаргу задоволено частково і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Проте, постановляючи дану ухвалу, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 270 ЦПК Українипередбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2016 року скасовано з направленням справи на новий апеляційний розгляд, підстави для розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення відсутні.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний О. В. Ступак