_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4658/17
Провадження № 2/520/3019/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення пені за порушення прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути пеню в розмірі 255000 грн. При цьому позивач посилається на те, що 28.09.2016 року між сторонами було укладено договір, за яким відповідач зобов'язувався надати позивачу послуги по виготовленню, ремонту, регулюванню та встановленню виробів із ПВХ (вікна, двері), однак на теперішній час умови договору відповідачем не виконано, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду, мотивуючи позовні вимоги порушенням його прав споживача.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року провадження по справі відкрито.

Ухвалою суду від 22.05.2017 року задоволено клопотання позивача та забезпечено позов.

28.08.2017 р. представник позивача надав заяву про збільшення позовних вимог, та просить стягнути пеню в розмірі 1 914 000 грн. за період з 10.11.2016 року по 28.08.2017 року, тобто за 290 днів. /а.с.22/.

В період з 18.12.2017 року по 23.04.2018 року справа перебувала в апеляційному суду в зв'язку з оскарженням ухвали про відкриття провадження по справі.

19.04.2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області відмовлено в відкритті апеляційного провадження.

За час перебування справи в апеляційному суді вступив в силу новий ЦПК України, в зв'язку з чим судом за участю представників сторін було визначено, що справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження. По справі проводилось підготовче провадження. Сторона відповідача скористалась передбаченим правом та надала до суду відзив на позов /а.с.75-76/. В підготовчому засіданні розглянуто клопотання про допит свідка та ухвалою суду від 17.09.2018 року закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті.

08.11.2018 року в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 підтримав відзив на позов та просить відмовити в задоволенні вимог.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка ОСОБА_5, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 28.06.2016 року між сторонами укладено договір, згідно якого виконавець - відповідач по справі, надає замовнику - позивачу по справі, послуги по виготовленню, ремонту регулюванню та встановленнню виробів із ПВХ /вікна, двері/ за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, вулиця Радісна, 65. Загальна вартість робіт за п. 3.1 Договору складає 200 000 грн., строк виконання згідно пункту 4.1. - 30 робочих днів з моменту виконання замовником вимог пункту 3.2.1., тобто оплати 70% вартості.

Сторона позивача обгрунтовуючи вимоги вказує, що відповідач станом на день звернення до суду не виконав зобов'язання, передбачені п.п.1.1, 2.1, 4.1 Договору, тому просив стягнути з відповідача 255000 грн. , а в подальшому суму збільшив до 1 914 000 грн., визначивши вказану суму, як пеню, передбачену Законом України "Про захист прав споживачів", у розмірі трьох відсотків вартості послуг за кожен день, в період з 10.11.2016 року по 28.08.2017 року.

В ході судового розгляду справи сторона позивача підтверджувала, що Договір від 28.06.2016 року не розірвано, вимоги щодо повернення здійсненої позивачем проплати 70% вартості послуг в сумі 170 000 грн, внесених в день укладання Договору, позивачем не заявлені, інших судових спорів між ними немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник відповідача обгрунтовуючи заперечення на позов, просить відмовити в задоволенні позову. При цьому вказав, що дійсно між сторонами був укладений Договір, відповідно до умов якого позивач сплатив 170 000 грн., а відповідач виготовив та поставив вікна за вказаною в договорі адресою, де встановив вироби в січні 2017 року. Однак, позивач відмовився підписати Акт виконаних робіт, в подальшому відмовився від встановлення вікон, які на цей день зберігаються у відповідача. З указаного часу позивач не звертався до відповідача з вимогою виконати Договір або повернути авансований платіж, а також звертає увагу суду на те, що позивач не довів неналежне виконання договору, заявлена сума пені значно перевищує суму авансу /а.с.32-34/. Окрім того, представник відповідача в подальшому, а саме 20.07.2018 року в відзиві на позов вказав, що позивач не вірно застосовує до спірних правовідносин положення Закону України "Про захист прав споживачів", так як не є споживачем в розумінні даного Закону, оскільки споживач - це особа, яка замовляє послугу для особистих потреб, а позивач замовив послугу для виконання робіт в будинку, який йому не належить, про що суду надано Витяг з реєстру нерухомості. Також, на думку сторони відповідача не підлягає застосуванню положення ст. 901 ЦК Ураїни, а правовідносини мають бути вирішені згідно ст. 865 ЦК України /а.с.76-76/.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5, який надав суду пояснення, що він за усною домовленістю з відповідачем проводив роботи по встановленню вікон в будинку на Сухому лимані. Будинок має 36-40 вікон, на той час в ньому ніхто не проживав, стан будівлі - ремонті роботи. Свідок разом з відповідачем доставили вироби на об'єкт, він протягом шести днів встановлював вікна. Щодо оформлення Акту будь-якої інформації не знає. Однак підтвердив, що через 2-3 тижні після виконання робіт по встановленню вікон, свідок їх демонтував. Відповідач йому повідомив, що вікна не сподобались позивачу. З позивачем на ім'я ОСОБА_3 свідок також знайомий, але будь-якого спілкування з позивачем немає, щодо причин демонтажу вікон його ніхто не повідомляв. Також свідок ОСОБА_5 вказав, що в останній день демонтажу вікон на територію домоволодіння приїхали приблизно 20 чоловік працівників, які почали роботи по встановленню вікон тієї ж фірми, з якою працював свідок.

Таким чином, на підставі викладеного, судом встановлено, що на виконання умов Договору від 28.09.2016 року відповідачем були виготовлені вікна, встановлення яких на об'єкті було розпочато свідком ОСОБА_5 При цьому, як Акту виконаних робіт, так і будь-якого письмового документу про наявність претензій з боку позивача щодо встановлення вікон неналежної якості сторонами підписано не було.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг передбачена ст. 906 ЦК України, відповідно до частини першої якої збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_3 посилається на положення ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Заперечення сторони відповідача щодо застування до правовідносин сторін по справі Закону України "Про захист прав споживачів" суд не приймає до уваги, оскільки той факт, що будинок, де повинні були бути встановлені замовлені у відповідача вікна належить ОСОБА_6, а не позивачу ОСОБА_3, не доводить факту, що позивач не є споживачем в розумінні ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", в зв'язку з чим суд вважає, що на правовідносини, що склалися між сторонами, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів".

Частиною 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Суд критично оцінює доводи сторони позивача щодо невиконання відповідачем умов договору, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що вікна відповідачем були виготовлені та було розпочато їх монтаж, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7, отже суд приходить до висновку, що факт того, що виконавець - відповідач ФОП ОСОБА_4 не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги), стороною позивача не доведено, в зв'язку з чим посилання на ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 526, 926 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення пені за порушення прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 16.11.2018 року.

Суддя Васильків О. В.