Провадження №: 2/755/1813/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.

учасники справи:

представника позивача - Задорожної Т. А.;

представника відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту №767 від 01.06.2006 року у розмірі 216889,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 листопада 2015 року становить 4 991 764 грн. 23 коп., що складає: заборгованість по кредиту у розмірі - 113 462,00 доларів США; відсотків за користування кредитом у розмірі 65 944,24 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 16 153,73 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 18 329,76 доларів США.

Обгрунтовуючи підстави звернення до суду посилається на те, що 01 червня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 767, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 158 000,00 доларів США, строком до 31 травня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 відсотків на рік. 18 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено Додатковий договір № 767/380-П до кредитного договору № 767, згідно з якими змінено графік погашення кредиту та встановлено відсоткову ставку у розмірі 13,25 відсотків річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 03 листопада 2015 року становить 216 889,73 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 листопада 2015 року становить 4 991 764 грн. 23 коп., що складає: заборгованість по кредиту у розмірі - 113 462,00 доларів США; відсотків за користування кредитом у розмірі 65 944,24 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 16 153,73 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 18 329,76 доларів США. Просить суд стягнути заборгованість станом на 03 листопада 2015 року у розмірі 216 889,73 Доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 03 листопада 2015 року становить 4 991 764 грн. 23 коп. та судовий збір. та по пені у розмірі 218861,35 грн. з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 02218, АДРЕСА_1) солідарно з ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: 04210, АДРЕСА_2) та судові витрати у розмірі 70460,52 грн. у рівних частках з кожного по 35230,26 грн.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

08 лютого 2016 року, Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 травня 2016 року, заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 лютого 2016 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано, та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2016 року, провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - зупинено до розгляду по суті цивільної справи №752/8527/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про внесення змін до кредитного договору, яка перебуває в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва.

05 січня 2018 року, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відновлено.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Представник позивача Задорожна Т. А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставі наявних в праві доказів, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та запереченнях на відзив, які долученні до матеріалів справи.

Представники відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, на підставі викладених у відзиві, які долучено до матеріалів справи (а.с. 53-59)

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 01 червня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_4 було укладеного Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №767. (а. с. 7)

Згідно п.1.1. Договору, кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.3 Договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами. В межах максимального ліміту, який на дату укладення цього Договору встановлюється в розмірі 158000,00 доларів США та який буде змінюватись на умовах, передбачених п. 1.1.2 цього Договору, зі сплатою процентів за користування Кредитом у розмірі 11,00 % процентів річних, а також комісій, в розмірі та в порядку, визначених цим Договором. Кінцевий термін до якого має бути повернена заборгованість за Кредитом - 31 травня 2016 року або достроково у випадках, передбачених цим Договором, та/або договорами, які забезпечують виконання зобов'язань за цим Договором, та/або чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2.2 Моментом (днем) надання Траншу Кредиту вважається день надання готівкових коштів з позичкового рахунку в сумі відповідного Траншу Кредиту.

Відповідно до умов п.2.3. Договору, моментом (днем) повернення Траншу Кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок Кредитора суми Траншу Кредиту.

Згідно п. 3.3.5. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати Транші Кредиту в строки, визначені п. 1.1.2. цього Договору.

Відповідно до по п. 3.3.6. Кредитного договору. Позичальник зобов'язався погасити в повному обсязі всі Транші Кредиту та сплатити нараховані проценти за фактичний час використання Кредиту та можливі штрафні санкції, у термін, визначений п. 1.1.2. цього Договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦПК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, як це передбачено.

Відповідно до п. 4.2 Договору сторони погодили, що у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.5. цього Договору, а також прострочення строків повернення Траншів кредиту, визначених п.п. 1.1., 2.6, цього Договору Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період.

Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_4 порушив умови за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №767, у зв'язку з чим станом на 03 листопада 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 4 991 764 грн. 23 коп., що складає: заборгованість по кредиту у розмірі - 113 462,00 доларів США; відсотків за користування кредитом у розмірі 65 944,24 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 16 153,73 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 18 329,76 доларів США, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно з пунктом 4.4 Кредитного договору у випадку не виконання Позичальником зобов'язань, визначених п. п. 3.3.2., 3.3.3, 3.3.7 - 3.3.14 цього Договору, протягом більше ніж п'ятинадцяти календарних днів підряд, термін надання Кредиту вважається таким, що закінчився, і, відповідно, Позичальник зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня після закінчення вказаних в цьому пункті строків повернути в повному обсязі заборгованість за цим Договором (строкову та прострочену) та погасити вимоги Кредитора, що випливають з цього Договору. Після сплати Позичальником відповідних сум його зобов'язання за цим Договором вважається припиненим.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такої зміни. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-719цс16 від 7 грудня 2016 року.

Останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 12 березня 2012 року, а тому відповідно до пункту 4.4 цього Договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 90 днів після сплати боржником останнього платежу.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України).

Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому перебіг позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України).

Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку.

Якщо умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, в тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником до 10 - го числа місяця, наступного за тим, в якому Позичальник користувався Кредитом, та враховуючи, та враховуючи положення п. 4.4 Кредитного договору, то через 90 днів після сплати боржником останнього платежу в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 27 листопада 2015 року, тобто зі спливом позовної давності.

При вирішенні даного спору, суд, враховуючи наявність заяви представника відповідача ОСОБА_3, про застосування строків позовної давності, приходить до висновку, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №767, поза межами загальних строків позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку позовної давності починається у позивача через 90 днів після сплати боржником останнього платежу, тобто в даному випадку строк слід рахувати з 12 березня 2012 року, в той же час з цим позовом до суду позивач звернувся лише 27 листопада 2015 року, що підтверджується датою реєстрації позову канцелярією суду, що дає підстави суду відмовити у задоволенні позову, у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 525, 526, 530, 599, 610, 631,1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я