Номер провадження по справі 2-з/387/1/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 листопада 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Цоток В.В.

при секретарі Придатченко О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 387/1011/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення боргу за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договорами позики, в якому зазначив, що відповідно до умов договорів позики, укладених 02.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, перший надав останнім грошову позику в сумі 35000 доларів США та 6500 Євро зі сплатою 48 % річних від суми позики за кожним договором, терміном користування до 01.11.2018 року . Однак, відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань по поверненню коштів та сплаті відсотків і станом на 12.11.2018 року мають заборгованість перед позивачем в сумі 1846276 гривень 54 копійки, яку в добровільному порядку повернути не бажають, що спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом.

Одночасно з подачею вказаного позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт на належне ОСОБА_3 приміщення розважального комплексу «Каприз», яке розташоване за адресою смт. Добровеличківка Кіровоградської області по вулиці Шевченка, 3; обмежити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Обґрунтовуючи вказану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що на його неодноразові вимоги повернути кошти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовляються від сплати боргу та повідомили усно, що мають намір виїхати на постійне місце проживання до міста Москва, оскільки ОСОБА_3, є громадянкою ОСОБА_5 Федерації, тому позивач вважає, що відповідачі намагатимуться відчужити належне ОСОБА_3 майно.

Судом з'ясовано, що в провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа № 387/1011/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення боргу за договорами позики .

З долучених до позовної заяви копій договорів позики від 02.03.2018 року, укладених між ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2, ОСОБА_3 другої сторони, встановлено, що між сторонами існують цивільно правові-відносини, які виникли із зазначених вище правочинів.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову про стягнення боргу за договорами позики є кошти в сумі 1846276 гривні 54 копійки.

З договору дарування від 05.03.2010 року, який посвідчено приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 101, встановлено що ОСОБА_3 є власником розважального комплексу «Каприз», що розташований в смт.Добровеличківка Кіровоградської області по вулиці Шевченка, 3. Вартість зазначеного нерухомого майна становить 128462 гривні.

З матеріалів позову також встановлено, що відповідачі не проживають за зареєстрованим місцем свого проживання. ОСОБА_3 має громадянство іншої держави.

З обґрунтувань ОСОБА_1, викладених у заяві, встановлено, що відповідачі ухиляються від вирішення спору в позасудовому порядку та мають намір продати належне їм майно, що на переконання суду свідчить про існування обґрунтованої імовірності вжиття відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення позивача можливості задовольнити свої вимоги . Зазначені дії, зокрема, можуть виражатися у передачі відповідачем права власності на її майно третім особам, що може реально призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Як передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ( далі по тексту Постанова ), вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Ураховуючи характер та обсяг позовних вимог, а також те, що заявником ОСОБА_1 доведений факт того, що між ним та відповідачами дійсно існують боргові зобовязання, крім того відповідач ОСОБА_3 є громадянкою іншої держави, не проживає за місцем реєстрації, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно відповідачів задовольнити, оскільки це буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог ОСОБА_1

При цьому, суд наголошує, що застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім цього даний вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Вимога заявника про забезпечення позову шляхом обмеження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

На час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 150-154, 260, 261 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково .

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме приміщення розважального комплексу «Каприз», що розташоване в смт. Добровеличківка Кіровоградської області по вулиці Шевченка, 3 , яке належить ОСОБА_3 підставі договору дарування від 05.03.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Добровеличківського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 101, до набрання законної сили рішення по цивільній справі № 387/1011/18 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Добровеличківського РВ ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 негайно після її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання .

Суддя : підпис

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7