Справа № 739/184/18
Провадження № 2/739/139/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі відповідач) про встановлення факту родинних відносин між нею та її матірю ОСОБА_3, та визнання права на земельну частку (пай), яка належала її матері за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 березня 1998 року померла її матір ОСОБА_3 Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай), набуте нею за життя. Дане право посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай), який на даний час втрачено. Вона належним чином прийняла спадщину своєї матері, однак через втрату сертифікату, який посвідчував право матері на земельну частку (пай), позбавлена можливості оформити прийняту спадщину. Також позивачка зазначає, що у її свідоцтві про народження було помилково вказано прізвище матері «Довженок» замість правильного прізвища «Довженко», у звязку з чим вона позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити факт родинних відносин між нею та її матірю, відповідно просить суд встановити даний факт.

Учасниками справи інших заяв по суті справи до суду подано не було.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивачка у судове засідання не зявилася.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дав показання про те, що він тривалий час знає позивачку та її родину, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідок заявив, що матірю позивачки дійсно була ОСОБА_5, яка постійно проживала зі своєю донькою, тобто позивачкою.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дала показання про те, що вона є сусідкою позивачки і добре знає родину останньої. Матірю позивачки дійсно була ОСОБА_3, яка постійно проживала разом з позивачкою та її родиною.

Заслухавши вступне слово представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 09 березня 1998 року у с. Ковпинка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

07 жовтня 1996 року, ще за життя, остання отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0131072, що підтверджується довідкою відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 18 травня 2017 року (а.с. 10). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Світанок», розташованих на території Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений, у звязку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 09 вересня 2017 року (а.с. 11).

З довідки виконавчого комітету Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 23 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_3, яка померла 09 березня 1998 року, на день смерті постійно проживала у с. Ковпинка разом зі своєю донькою ОСОБА_2, тобто позивачкою, та зятем ОСОБА_7 (а.с. 8).

Водночас, згідно свідоцтва про народження позивачки матірю останньої вказано ОСОБА_3 (а.с. 6).

26 листопада 1964 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7 та взяла прізвище чоловіка «Логвенок» (а.с. 7).

Аналіз досліджених судом документів, зіставлення наявних в них анкетних даних, а також показань свідків, які були допитані у судовому засіданні, свідчить про те, що ОСОБА_3 дійсно була матірю позивачки, при цьому її прізвище у свідоцтві про народження позивачки було помилково вказане як «Довженок» замість правильного прізвища «Довженко».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, що у разі якщо існує спір про право, справи, які підлягають розгляду в порядку окремого позовного провадження можуть бути розглянуті у позовному провадженні.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки заявниця, як донька ОСОБА_3, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України належить до першої черги спадкоємців останньої за законом, встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3У та позивачкою необхідне останній для прийняття спадщини своєї матері, відповідно в цій частині позов підлягає задоволенню повністю.

Як вбачається позивачка належним чином прийняла спадщину своєї матері відповідно до статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном останньої (а.с. 8).

При цьому з довідки Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 12 червня 2017 року вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 не заводилася.

Отже, після смерті ОСОБА_3У спадщина останньої, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, зокрема й право на земельну частку (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 за законом, тобто до позивачки. Водночас остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_3, а саме на належне їй право на земельну частку (пай), через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Світанок», розташованих на території Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3, однак це право не визнається через втрату документа, що його посвідчував, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій позивачки та її родини, які втратили документ, що посвідчував право матері позивачки на земельну частку (пай) і за життя останньої не усунули помилки, допущеної в свідоцтві про народження позивачки, відповідно до частини девятої статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивачку всі здійснені нею витрати, не стягуючи їх з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», статтями 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтею 1261 Цивільного кодексу України, статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) є донькою ОСОБА_3, яка померла 09 березня 1998 року в с. Ковпинка Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,15 (пять цілих пятнадцять сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Світанок», розташованих на території Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (, місцезнаходження: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Ковпинка, вул. Шкільна, 16), що належало ОСОБА_3, яка померла 09 березня 1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Чепурко