Справа № 452/3097/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" жовтня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Кравціва В.І.,

секретар Макаревич Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» про відшкодування моральної шкоди,

за участю: позивача ОСОБА_1,

її представника адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Грицана З.І.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 пред'явила позов до ТзОВ «Агро Л В Лімітед» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,69 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Воютичі Самбірського району Львівської області, яку 22.04.2016 було зареєстровано управлінням Держгеокадастру у Самбірському районі та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, однак, протягом шести років (з 2011 по 2016 роки) її земельну ділянку незаконно використовувало ТзОВ «Агро Л В Лімітед», з яким договору оренди вона не укладала, що було встановлено в ході перевірки органами внутрішніх справ та повідомлено її листом від 25.12.2014.

Так, упродовж 2011-2016 років вона зверталась з приводу незаконного використання її земельної ділянки до управління Держгеокадастру у Самбірському районі, у Державну інспекцію сільського господарства у Львівській області, але отримувала відповіді, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер.

Зважаючи на всі обставини, їй, позивачу, порушенням права власності завдано немайнових втрат, спричинено моральні страждання.

Зазначила, що розмір моральної шкоди розрахований відповідно до характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, оскільки протягом п'яти років, витрачених на відновлення справедливості, отримувала душевні травми та страждання, погіршення стану свого здоров'я, щоразу після візитів до органів владних повноважень змушена

була витрачати зусилля на відновлення нормального стану, організації свого життя, покращення свого здоров'я після перенесення стресу.

Під час розгляду справи по суті позивач та її представник у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» позов не визнав, посилаючись на те, що твердження і доводи позивача, викладені у позовній заяві, є незаконними та необґрунтованими, не обґрунтовано заявлений розмір моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодних доказів, котрі б підтвердили факт самовільного зайняття земельної ділянки та як наслідок притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Стверджує, що відповідач не вчиняв та не вчиняє жодних дій, які могли б бути спрямовані на самовільне захоплення земельної ділянки позивача, своїми діями жодних страждань позивачу не заподіяв. Вважає, що ТзОВ «Агро Л В Лімітед» є неналежним відповідачем, оскільки з позовних вимог випливає, що фактично травми і страждання спричинили позивачу органи владних повноважень.

Представник третьої особи Воютицької сільської ради у судове засідання не з'явився, третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадасту у Львівській області, яке було належним повідомлено про судове засідання, не з'явився без повідомлення причин і тому суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи із такого.

Статтями 2 та 4 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави і кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст. 3 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У пункті п. 5 цієї Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність

такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, саме позивач має довести факт неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) та заподіяння шкоди, а також яких саме втрат немайнового характеру (моральну шкоду) вона зазнала, та яке саме їх матеріальне вираження. Недоведеність позивачем зазначених обставин у справі є підставою для відмови у задоволенні позову.

Із свідоцтва про укладення шлюбу, державного акта на право приватної власності на землю, технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі та поземельної книги відомо, що ОСОБА_1 належить на прав приватної власності земельна ділянка площею 0,69 га, призначена для ведення сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території с. Воютичі Самбірського району Львівської області, якій 22.04.2016 присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, площу угідь земельної ділянки наведено в експлікації, межі земельної ділянки детально досліджені і відновлені в натурі по фактичному їх положенні на місцевості в присутності замовника ОСОБА_1 та узгоджені із суміжними землекористувачами, про що складені відповідні акти (а.с. 5, 6, 7-9, 87-103, 104).

Із акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 11.07.2018 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим

номером НОМЕР_2, площею 0.69 га, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за межами населеного пункту с. Воютичі Самбірського району Львівської області, ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» не використовується. На момент огляду згадана ділянка не розорана та не засіяна, на ній проростає ромашка. На сусідніх ділянках, які використовує Товариство, засіяно ріпак. Порушень земельного законодавства не виявлено (а.с. 109-112).

Обставини, зазначені у вказаному акті підтвердив свідок ОСОБА_5

Посилання позивача на відповідь Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області та показання свідка ОСОБА_6, як на докази того, що протягом 2011-2016 років відповідач користувався земельною ділянкою позивача, суд відхиляє з таких підстав.

Із відповіді Самбірського МВ ГУ МВСУ у Львівській області від 25.12.14 № 12594 вбачається, що в результаті перевірки було встановлено, що угіддя, на якому розташована земельна ділянка позивача, частково обробляє агрофірма «Агро ЛВ Лімітед», однак враховуючи те, що межі земельної ділянки позивача не виділені в натурі на місцевості, неможливо встановити чи використовується вона «Агро ЛВ Лімітед» (а.с. 14).

Показання свідка ОСОБА_6 про те, що відповідач протягом 2011-2016 років користувався земельною ділянкою позивача не узгоджуються із наведеними доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 не є власником сусідніх земельних ділянок чи суміжним землекористувачем.

Жодних інших доказів позивачем не надано про те, що її земельну ділянку незаконно використовувало ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед».

Отже, відсутня сукупність всіх складових, які є підставами для відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у с. Воютичі, Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_2, проживає у АДРЕСА_1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Л В Лімітед», юридична адреса: с. Збужжя, вул. Січових Стрільців, 43 Кам»янка- Бузького району

Львівської області, .

Третя особа: Воютицька сільська рада, знаходиться у с. Воютичі,Самбірського району Львівської області, .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 4.

Суддя