ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8566/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2018 ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_3, позивач 1, ОСОБА_4, позивач 2) звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі по тексту - ПАТ «Дельта Банк», відповідач 1), ОСОБА_5 ( відповідач 2, покупець) третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСБП» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, за кредитним договором, за договором поруки.

Одночасно з позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки. Посилаючись на те, що відповідачі намагаються реалізувати спірну квартиру шляхом реєстрації права власності на підставі договорів, які є предметом позову, що зробить неможливим виконання рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вже один раз здійснила за собою державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, намагалась її продати, але реєстрація була скасована.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд не встановив підстав для забезпечення позову.

Так, вимоги позову обґрунтовані посиланням на те, що 11.10.2007 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір за умовами якого Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію на суму 130 000 дол.США з розрахунку 13,6% в іноземній валюті річних за користування кредитом на строк до 10.10.2022. В якості забезпечення кредитного договору ОСОБА_4 уклала з ПАТ «Кредитпромбанк» іпотечний договір, згідно з яким передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Також, між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки для забезпечення належного виконання кредитного договору. 26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув право вимоги в тому числі за вищезазначений кредитний договором. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 26.02.2015 було солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 147 841 грн. 82 коп. 28.03.2018 відбувся електронний аукціон по продажу права вимоги за кредитним договором укладеним з ОСОБА_4, де забезпеченням є квартира АДРЕСА_1. 18.04.2018 за результатами аукціону ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу майнових прав. Згідно додатку №1 до зазначеного договору до ОСОБА_5 перейшли права вимоги за кредитним договором, договором іпотеки та договором поруки. Згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав Покупець сплатила ПАТ «Дельта Банк» 937 310,00 грн. На підставі зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 були укладені договори відступлення права вимоги за іпотечним договором та договором поруки. Позивачі вважають, що укладений договір купівлі-продажу майнових прав за своєю природою є договором факторингу, а фактором не може бути фізична особа, тому договір купівлі-продажу майнових прав, що є підставою визнання його недійсним, а відповідно підлягають визнанню недійсними і укладені на підставі недійсного договору наступні договори.

Водночас з позовної заяви вбачається, що спірна квартира була предметом договору іпотеки, укладеного на забезпечення виконання останнім зобов'язань за кредитним договором, рішенням суду стягнута заборгованість за кредитним договором, але посилань на безпідставність ПАТ «Дельта Банк» розпорядження іпотечним майном позовна заява не містить.

При цьому, процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, судом встановлено, що предметом спору за вищевказаної позовною заявою є визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав тавідступлення права вимоги за іпотечним договором та договором поруки.

У свою чергу позивачі просять накласти арешт на квартиру, що є предметом іпотеки, якою забезпечений кредитний договір по якому існує заборгованість і відомостей про виконання рішення суду про її стягнення позивачами не надано.

Відтак зважаючи на те, що позивачами в обґрунтування поданої заяви не подано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав та інт ересів, зокрема не вказано, які саме права та інтереси позивачів можуть бути порушені; не зазначено, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди їх правам, свободам та інтересам до ухвалення судового рішення, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, суд знайшов недостатніми та необґрунтованими доводи заяви про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258-261 ЦПК України, суд -

У Х В АЛ И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.О. Заставенко