Справа № 513/89/18
Провадження № 2/513/325/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивача ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2018 року позивачі звернулись з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнених вимог від 22 лютого 2018 року (а.с.35-38), просять визнати за ними право власності в рівних частках, по 1/2 кожному, на земельну ділянку площею 3,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463102, виданого Кривобалківською сільською радою Саратського району Одеської області 09 липня 2001 року, належала ОСОБА_4, яка померла 29 січня 2016 року.

Позов обгрунтували тим, що ОСОБА_4, яка є матір'ю позивачки ОСОБА_2 та бабою позивача ОСОБА_1, 07 вересня 2000 року склала заповіт, посвідчений секретарем Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, яким призначила ОСОБА_1 спадкоємцем сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0285655, виданого 04 лютого 1978 року Саратською районною державною адміністрацією.

Вважають, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної ділянки за вищевказаним заповітом, а позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері в порядку ст. 1241 ЦК України.

Зазначають, що після складання заповіту ОСОБА_4 отримала на зазначену земельну ділянку державний акт. Проте, змінити заповіт забула і він залишився таким як і був складений, тобто на сертифікат на право на земельну частку (пай).

Нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку із тим, що майно, зазначене у заповіті, не відповідає фактично наявному майну.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 під час розгляду справи позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 98).

Вислухавши позивача ОСОБА_1 та представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Ст.ст. 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1241 ЦК України встановлює, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 270412, виданого Кривобалківською сільською радою Саратського райлону Одеської області, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 (а.с.10-11).

Копія свідоцтва про народження серії І-ЖД № 468714, виданого Михайлівською сільською радою Саратського райвідділу ЗАГС, підтверджує, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.68).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області 07 вересня 2000 року, ОСОБА_4, призначила ОСОБА_1 спадкоємцем належного їй сертифікату серії ОД № 0285655 на право на земельну частку (пай) (а.с. 14).

Судом встановлено, що після складання заповіту належна ОСОБА_4 земельна частка (пай) була виділені в натурі (на місцевості) і 09 липня 2001 року взамін зазначеного сертифікату серії ОД № 0285655 на право на земельну частку (пай) їй було видано державний акт серії Р1 № 463102 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,45 га, розташовану на території Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 припинилось 09 липня 2001 року після виділення їй земельної ділянки в натурі та видачі їй державного акту серії Р1 № 463102.

ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із дочкою ОСОБА_2 (а.с. 24, 25).

Як видно з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 439678, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 29 січня 2016 року в с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с. 13).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463102 (а.с.15).

Зазначена земельна ділянка не охоплена заповітом ОСОБА_4, посвідченим секретарем Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області 07 вересня 2000 року, а тому відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом зазначеної земельної ділянки одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_2, яка відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_1 було визначено додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 ( а.с. 64).

19 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав приватному нотаріусу Білгород-Дністровського районного нотаріального округу ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 та нотаріусом була заведена спадкова справа.

07 грудня 2017 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву про прийняття обов'язкової частки у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 нотаріусом не видавались. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 59-83).

Нотаріусом було відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а позивачці ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України, на земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, у звязку з тим, що земельна ділянка за життя померлої була виділена в натурі та замість сертифікату на право на земельну частку (пай) вона отримала державний акт на зазначену земельну ділянку (а.с. 22, 23).

Оскільки земельна ділянка, яка належна ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 463102, не охоплена заповітом, який посвідчений секретарем Кривобалківської сільської ради 07 вересня 2000 року, тому вона має бути успадкована спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Таким чином, відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на вказану земльну ділянку, а за ОСОБА_2 - права на обов'язкову частку у спадщині.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст. ст.2, 5 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217,1218, 1223, 1258, 1261 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,45 га, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 463102, виданого 09 липня 2001 року, належала ОСОБА_4, яка померла 29 січня 2016 року - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кривобалківської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності на 1/2 (обов'язкову) частку земельної ділянки площею 3,45 га, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 463102, виданого 09 липня 2001 року, належала ОСОБА_4, яка померла 29 січня 2016 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 листопада 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька