Номер провадження: 22-ц/785/2266/18
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Калашнікової О.І. 07 липня 2017 року в м. Одесі,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав (а. с. 2-6).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що у 2012 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2 емігрували до Італії (м. Монтебелуна, Італійська Республіка), разом із сином позивачки від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис про народження № 208 від 26.03.2002 року)

Від спільного проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_5, виписка з акту про народження 34 частина 1 серія А від 06.08.2012 р., видана відділом запису актів громадського стану м. Нервеза Делла Баталья, країна Італія.

Малолітня ОСОБА_5 є громадянкою України, що підтверджується довідкою від 20.08.2012 р. №557, виданою Генеральним консульством України в Мілані Італійська Республіка.

Позивач стверджує, що з моменту народження дитини батько долею доньки не цікавиться, станом здоров`я - не опікується, з дитиною не спілкується, участі у вихованні і в утриманні дитини не приймає, що дівчинка не пам'ятає батька і не має ніяких почуттів до нього, що дитина повністю знаходиться на її утриманні і вихованні.

Також ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач став агресивно поводитися відносно неї та дітей, про що прокуратурою Італійської Республіки було внесено до реєстру відомостей на підставі ст. 355 Кримінального процесуального кодексу Італійської Республіки (вих. 4023/2015) та порушено кримінальну справу за скоєння злочину передбаченого ст. 572 Кримінального кодексу Італійської Республіки «жорстке поводження».

Позивачка звернулась до суду з вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки в розмірі суми, еквівалентній 500 євро в місяць.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено, ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів ОСОБА_3, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1 а.с.71-72).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2016 року заяву представників відповідача ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду (т. 2 а. с. 224-225).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року позов ОСОБА_2 залишено без задоволення (т. 3 а. с. 241-244).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 4 а. с. 2-5).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення позову ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.

Проте, повністю не можна погодитись з таким висновком, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підставою для відповідальності батьків є ухилення їх від виконання батьківських обов'язків, що включає наявність вини.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у період з 2011 року по 2012 рік перебували у незареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається із виписки з акту про народження 34 частина 1 серія А від 06.08.2012 р., виданої відділом запису актів громадського стану м. Нервеза Делла Баталья, країна Італія. Малолітня ОСОБА_5 є громадянкою України, що підтверджується довідкою від 20.08.2012 року за №557, виданою Генеральним консульством України в Мілані Італійська Республіка.

З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що з моменту народження дитини батько долею доньки не цікавиться, станом здоров'я не опікується, з дитиною не спілкується, участі у вихованні і в утриманні дитини не приймає, дівчинка не пам'ятає батька і не має ніяких почуттів до нього, дитина повністю знаходиться на її утриманні і вихованні. Негативна поведінка ОСОБА_3 у відношенні до ОСОБА_2, її неповнолітнього сина ОСОБА_4, створила нестерпну і лякаючу атмосферу у сім'ї, відповідач негативно впливав на психіку дітей, тому вона була вимушена повернутися до України. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснювала, що ОСОБА_3 порушив цивільні справи щодо опіки над дочкою ОСОБА_5 з метою уникнути сплати аліментів на утримання дитини. У період спільного проживання з ОСОБА_3 відповідач не забезпечував сім'ю всім необхідним, тому її батьки регулярно передавали грошові кошти, на які сім'я і існувала.

На підтвердження позову ОСОБА_2 посилається на такі докази: довідку з місця проживання, виписка з акту про народження № 34 частина 1 (апостолізована з перекладом на українську мову нотаріально посвідченим), висновок Київської райадміністрації від 03.02.2016 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні дитини ОСОБА_5, 2012 року народження». Жорстоке поводження відповідача з дітьми - донькою ОСОБА_5 і її сином ОСОБА_4, 2001 року народження, позивач підтверджує апостолізованим та нотаріально посвідченим повідомленням про реєстрацію даних потерпілої сторони у кримінальних справах, внесених прокуратурою Італійської Республіки м. Тревізо щодо жорстокого поводження ОСОБА_3 з дитиною. Неспроможність відповідача виконувати батьківські обов'язки позивачка підтверджує судовими рішеннями про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей від інших шлюбів. Ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків у відношенні дочки ОСОБА_5 і жорстоке поводження ОСОБА_3 у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4, 2001 року народження позивачка підтверджує поясненнями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Позивачка зазначала, що просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки він не цікавиться її життям та здоров'ям, негативно впливає на психіку дитини. Крім того, просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки в розмірі суми, еквівалентній 500 євро в місяць.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16,18 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України врахував, встановив, що під час спільного проживання сторін батько піклувався про дочку ОСОБА_5, утримував дитину і матір. Майже два роки дівчинка живе з матір'ю, яка не бажає, щоб дитина спілкувалась з батьком, що протягом цих 2-х років батько намагався приймати участь в утриманні дитини, але мати відмовлялась від отримання посилок з одягом, взуттям та іграшками для дівчинки. Крім того, з 2015 року батько в судовому порядку вирішує питання опіки над дитиною і проживання дитини з ним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 не довела жорстоке поводження батька з донькою, його ухилення від виховання та утримання дитини, у зв'язку з чим колегія суддів в цій частині судове рішення слід залишити без зміни.

Що стосується рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частини 1 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

ОСОБА_3 працює в Італії. З довідок про трудову діяльність, інші види діяльності та про податкові пільги вбачається, що ОСОБА_3 за 2015 рік отримав дохід від трудової діяльності у розмірі 20 422,12 євро, за 2016 рік ним отримано 20 624,06 євро. Доказів отримання інших доходів матеріали справи не містять.

Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, застосовуючи принцип розумності, враховуючи те, що неповнолітня дитина проживає разом із матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, а батько не утримує дитину у добровільному порядку колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно у розмірі 6000 гривень, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що відповідно, призвело до неправильного вирішення справи в частині стягнення аліментів, у зв'язку з чим рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів.

В цій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти щомісячно у розмірі 6000 гривень, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 10.05.2018 року.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.