Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/3300/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/175/18

Головуючий у суді першої інстанції: Ковальов І.М.

Рішення суду першої інстанції ухвалено

в м. Рівне Рівненської області о 16 год. 35 хв.

24.04.2018 р.

Повний текст рішення складено: не зазначено.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шимків С.С., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці";

відповідач: ОСОБА_2;

представники учасників справи: позивача - адвокат ОСОБА_3;

відповідача - адвокат ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" на рішення Рівненського міського суду від 24 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року в суд звернулося Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" (далі - ДП "Рівненський ЕТЦ") з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок порушення вимог законодавства під час виконання трудових обов'язків за зайво нараховану матеріальну допомогу, відпускні та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 2 629, 80 гривень, за зайво нараховану заробітну плату в розмірі 6 610, 17 гривень, за безпідставно виплачену відповідачем як в.о. керівника на свою користь в період виконання ним обов'язків директора ДП "Рівненський ЕТЦ" з 2 червня 2015 року по 30 серпня 2015 року суму премій в розмірі 19 404 гривень та за зайво списаного палива на суму 2 908 гривень.

Ухвалою судді Рівненського міського суду від 11 квітня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі і призначено її до розгляду.

22 квітня 2016 року відповідачем подано зустрічний позов, де він просив визнати наказ ДП "Рівненський ЕТЦ" від 25.02.2016 №38 "Про усунення виявлених порушень" протиправним та скасувати його.

Мотивуючи свою вимогу, посилався на безпідставність первісного позову, оскільки донарахування і виплата спірної суми заробітної плати здійснені на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені законодавством про працю. Щодо нарахування премій, то вважав, що вони включаються відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" у заробіток того місяця, на який припадають за розрахунковою відомістю на заробітну плату. Також не згоден як з недоведеною із вимогою позивача про відшкодування шкоди у виді списання палива.

Ухвалою Рівненського міського суду від 15 травня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднано вимоги в одне провадження.

5 жовтня 2016 року з огляду на звільнення 22 вересня 2016 року Верховною Радою України головуючого у справі із посади судді було призначено повторний автоматичний розподіл справи і визначено іншого головуючого у справі.

Рішенням Рівненського міського суду від 24 квітня 2018 року ДП "Рівненський ЕТЦ" відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Зустрічний позов задоволено і визнано протиправним та скасовано наказ ДП "Рівненський ЕТЦ" від 25 лютого 2016 року №38 "Про усунення виявлених порушень".

Вирішено питання про судові витрати у справі, стягнувши із відповідача (; м. Рівне, вулиця Лермонтова, 7) та зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України 551, 20 гривень судового збору.

Залишаючи без задоволення первісний позов, суд першої інстанції виходив із відсутності об'єктивних та переконливих доказів про вчинення відповідачем правопорушень, що породили виникнення матеріальної шкоди.

Задовольняючи зустрічний позов, суд урахував його доведеність і обґрунтованість, оскільки оспорюваний наказ не ґрунтується на фактах порушень прав позивача і завдання ОСОБА_2 матеріальної шкоди йому ж.

На рішення суду ДП "Рівненський ЕТЦ" через свого представника - адвоката ОСОБА_3 подало апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність і необґрунтованість, що полягали у неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом того, що нарахування заробітної плати (виплаченої премії та надбавки за високі досягнення праці), матеріальної допомоги, відпускних і компенсації за невикористану відпустку було здійснено всупереч вимогам ст. 97 КЗпП України та ст. 10 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ. Тобто на той час діяли певні обмеження для нарахування і виплати, які забороняли керівнику видавати накази про заробітну плату, яка перевищувала би десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, про що йому було відомо.

Не погоджується позивач і з висновками суду про правомочність самого в.о. директора підприємства видавати накази про виплату йому ж премії, оскільки відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. 21 КЗпП України, роз'яснень Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.12.1965 №30/39 "Про порядок оплати тимчасового заступництва", що затверджене постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від тієї ж дати №820/39 (з відповідними змінами та доповненнями), п. 6.2. Статуту ДП "Рівненський ЕТЦ, п. 5.1.11. Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом ДП "Рівненський ЕТЦ", п. 1.1. Положення про умови та розміри оплати праці працівників ДП "Рівненський ЕТЦ" умови оплати праці повинен визначати вищий орган управління - Державна служба України з питань праці.

Вважає хибним і твердження суду про відсутність підстав для стягнення зайво списаного палива на суму 2 908 гривень. Так, списання витрат на паливо повинно здійснюватися на підприємстві з урахуванням Базових лінійних норм та нормативів витрат палива і мастильних матеріалів для кожної моделі (модифікації) автомобіля, що затверджені наказом Мінтрансу від 10.02.1998 №43. Всупереч зазначеним Базовим лінійним нормам застосовано норму витрат палива 12, 0 л на 100 км, тоді як для легкового автомобіля "Сузукі Гранд Вітара" необхідно застосовувати коефіцієнти 9, 3 на 100 км. З огляду на це порушення завдано збитків у 2 908 гривень.

Тому, на думку позивача, суд неправильно відмовив у задоволенні позову первісного, задовольнивши зустрічний позов.

За цих міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши нове, яким позовні вимоги ДП "Рівненський ЕТЦ" задовольнити, а в зустрічному позові ОСОБА_2 - відмовити.

У поданому відзиві представник відповідача - адвокат ОСОБА_6, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - відхилити. При цьому посилався на неналежність позивача у справі, адже відповідно до трудового законодавства стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Такий статус підтверджено і копією наказу Державної служби України з питань праці №28-к від 02.06.2015 "Про призначення ОСОБА_2 виконуючим обов'язки директора ДП "Рівненський ЕТЦ". Тобто позивач перебуває в порядку адміністративної підлеглості саме з Держпраці і входить до складу відомства, про що свідчить і безпосередня назва підприємства.

Вважає, що судом правильно не встановлено через відсутність доказів у справі про вчинення порушень відповідачем, внаслідок чого його може бути притягнуто до матеріальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи та їх представників, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи позивача та відзиви представників відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як правильно з'ясовано судом, і ці обставини сторонами не оспорюються, на підставі наказу №96-к від 13 лютого 2012 року ОСОБА_2 призначено на посаду начальника ДП "Рівненський ЕТЦ" відповідно до контракту від 1 лютого 2012 року №6.

Наказом №26-к від 1 березня 2016 року його звільнено з посади заступника директора підприємства.

Тоді ж, 1 березня 2016 року відповідач отримав копію наказу "Про усунення виявлених порушень" від 25 лютого 2016 року №38 за підписом директора ДП "Рівненський ЕТЦ", що прийняте за наслідками позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства за час із 1 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року відповідно до акту №17-04-06/74 від 25 грудня 2015 року.

Цим наказом ОСОБА_2 зобов'язано відшкодувати втрати підприємства у розмірі 31 551, 97 гривень, з яких: 2 629, 80 гривень складає зайво нарахована матеріальна допомога, відпускні та компенсація за невикористану відпустку; 6 610, 17 гривень - зайво нарахована заробітна плата; 19 404 гривень - безпідставно виплачена премія; 2 908 гривень - зайво списане паливо.

В добровільному порядку відповідач відмовився виплачувати заявлену спірну суму. Вважаючи, що ОСОБА_2, будучи виконувачем обов'язки директора ДП "Рівненський ЕТЦ" та заступником директора цього підприємства протягом часу із 1 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року, завдав матеріальної шкоди на зазначену суму, позивач 18 березня 2016 року звернувся до суду з відповідним позовом.

Між тим, згідно із ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу.

На а.с. 99-103, т. 2 міститься інформація Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де вказано про ДП "Рівненський ЕТЦ", який безпосередньо структурований в органи Державної служби України з питань праці.

Оскільки ДП "Рівненський ЕТЦ" входить в структуру Державної служби України з питань праці, який є вищестоящим органом за підлеглістю щодо підприємства, тому позов відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України повинен пред'являтися до керівника, який завдав матеріальної шкоди, саме цим центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, якщо до задоволення не підлягає первісний позов з тих міркувань, що його пред'явлено не тією особою, як це встановлює закон, тому слід відмовити і в зустрічному позові ОСОБА_2 до ДП "Рівненський ЕТЦ", який є однією із форм заперечення відповідача проти позову. Поготів, у разі залишення зустрічного позову без змін ці обставини можуть мати преюдиційне значення в розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Як убачається, суд першої інстанції уваги на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення ним рішення, яке не може залишатися чинним.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та хибне застосування норм матеріального права, то колегія суддів з ними погодитися не може. Однак вимоги ч. 4 ст. 367 ЦПК України визначають обов'язок апеляційного суду вийти за межі апеляційної скарги за певних умов.

Так, згідно із наведеною нормою закону суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Спонуканням для прийняття постанови про відмову в позові з тих підстав, що вимоги пред'явлено не передбаченою законодавством про працю особою, відповідно до абз. першого ч. 2 ст. 376 ЦПК України є неправильне застосування норм матеріального права, що полягає у незастосуванні судом першої інтонації закону, який підлягав застосуванню.

На підставі ч. 4 ст. 136 КЗпП України, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 24 квітня 2018 року скасувати.

Державному підприємству "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр Держпраці" про визнання протиправним і скасування наказу від 25.02.2016 №38 "Про усунення виявлених порушень".

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 13.11.2018 о 16 год. 05 хв.

Головуючий:

Судді: