Провадження № 2/734/105/18 Справа № 734/3795/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суд з позовом до відповідачів, мотивуючи позов тим, що 25 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 у письмовій формі був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого остання взяла в позику 6000 грн.

25 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_3 додатково отримала в борг 2000 грн. на попередніх умовах договору, що підтверджується розпискою відповідача.

05 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_3 додатково отримала в борг 10000 грн. на попередніх умовах договору, що підтверджується розпискою відповідача.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за договором позики 05 квітня 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 невісткою відповідача ОСОБА_3, було укладено та підписано трьома учасниками правочин письмовий договір поруки за яким поручитель ОСОБА_4 відповідає власним коштам та майном за виконання боржником ОСОБА_3 свого обовязку за договором позики, як солідарний боржник. Для підтвердження особи Поручитель ОСОБА_4 надала до договору поруки копію власного паспорта та ідентифікаційний код.

Відповідач ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань за договором позики в повній мірі не виконала.

В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги і просить суд їх задовольнити.

Відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі і пояснила суду, що вона ніяких коштів у позивача не отримувала, та жодних договорів не підписувала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заяв та клопотань від неї на час розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також, як передбачено ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України - особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України -у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Також ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно позики грошових коштів від 25 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 у письмовій формі був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого остання взяла в позику 6000 грн.

25 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_3 додатково отримала в борг 2000 грн. на попередніх умовах договору, що підтверджується розпискою відповідача.

05 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_3 додатково отримала в борг 10000 грн. на попередніх умовах договору, що підтверджується розпискою відповідача /а.с. 7-8/.

Враховуючи вище викладене позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 25.11.2013 року у розмірі 12 027,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 3185,95 грн., санкцію за прострочення платежів в сумі 2123,96 грн., суму за індексом інфляції 1178,65 грн., що утворилися станом на 02.03.2018 року, всього 15767 гривень 40 коп. підлягає задоволенню.

Відповідачем ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу в підтвердження своїх пояснень, що вона жодних коштів у позивача не отримувала та ніде підписів не ставила.

Що стосується стягнення коштів з відповідача ОСОБА_4, на користь позивача за договором поруки, як солідарного боржника, то в даній частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В матеріалах справи наявний договір поруки від 05 квітня 2014 року укладений між ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 як поручителем та з ОСОБА_2, як кредитором, за участю боржника ОСОБА_3 /а.с.10/, але в самому договорі поруки не зазначено за яким саме договором позики ОСОБА_4 є поручителем і тому враховуючи даний факт позов в частині позовних вимог до ОСОБА_4 не підлягає задоволенню в повному обсязі, так-як стороною позивача не доведено, що ОСОБА_4 була поручителем саме за договором позики грошових коштів від 25 листопада 2013 року у позивача відповідачем ОСОБА_3, була обізнана з умовами договору, сумою позики та іншими умовами викладени в договорі позики. Також стороною позивача не надано доказів, що зазначений в договорі поруки, як додаток договір позики від 25.11.2013 року з двома розписками, за які вчинено поруку, отримано ОСОБА_4 /а.с.10/.

Судові витрати вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. 80,81, 141, 259, 265 ЦПК України, ст. 626,629, 530, 610, 611, 614, 625, 526, 1046 та 1047, 1048, 1050 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий 14.03.2006 року Козелецьким РВУ МВС України в Чернігівській області на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 25.11.2013 року у розмірі 12 027,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 3185,95 грн., санкцію за прострочення платежів в сумі 2123,96 грн., суму за індексом інфляції 1178,65 грн., що утворилися станом на 02.03.2018 року, всього 15767 гривень 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 673 (шістсот сімдесят три) грн.. 60 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до апеляційного суду Чернігівської області.

Рішення в повному обсязі виготовлено 07 травня 2018 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко