Провадження № 2/760/2660/18
В справі № 760/7228/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу, державну реєстрацію транспортного засобу, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та його анулювання, витребування та повернення транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-визнати договір купівлі - продажу автомобіля- сідлового тягача марки «DAF», модель AS95XF, номер шасі: НОМЕР_5, номер двигуна: НОМЕР_11, об'єм двигуна: 12 580 см. куб., 2003 року випуску, повна маса 18 000 кг., категорія ТЗ - «С», колір - білий, тип палива - дизельний, від 23 квітня 2014 року, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_4, та видану довідку - рахунок серії ВІА №9485527 від 23 квітня 2014 року ТОВ «Глобал - Авто» про проданий автомобіль ОСОБА_4 недійсним;

-визнати державну реєстрацію даного автомобіля від 07 червня 2014 року територіальним сервісним центром №8045 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві та наступну перереєстрацію від 29 січня 2016 року територіальним сервісним центром №8041 Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві на ім.»я ОСОБА_4 та видачу державних реєстраційних номерних знаків НОМЕР_6 недійсними;

- визнати діюче свідоцтво НОМЕР_7 від 29 січня 2016 року про реєстрацію даного транспортного засобу, видане на імя відповідача недійсним та анулювати його;

-витребувати та вилучити даний транспортний засіб у відповідача, як незаконного володільця, та повернути його йому, як первісному володільцю.

Посилається в позові на те, що 19 липня 2013 року між ним та ТОВ «ТЕХОЙЛ» був укладений договір застави, за умовами якого він передав у заставу заставодержателю автомобіль марки «RENAULT», модель PREMIUM 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп SAMPO модель CD 19PJP 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_8.

Автомобілі, як предмет застави, були передані для забезпечення виконання його зобов»язань по оплаті за поставлені нафтопродукти за договором поставки за смарт - картками № СК-01 - 07/4 від 1 липня 2013 року.

На початку березня 2014 року суттєво виросли ціни на дизпаливо, склалася складна економічна ситуація і тому він вимушений був призупинити діяльність по наданню послуг з перевезення вантажів, однак посадові особи ТОВ «ТЕХОЙЛ» вимагали погасити заборгованість за поставлене ними дизпаливо.

Оскільки сукупна вартість заставного майна за висновками оцінювача складала 243 877, 20 гр., що значно перевищував розмір заборгованості за поставлені нафтопродукти, ним було розмішено оголошення про продаж власних автомобілів марки «RENAULT», модель PREMIUM 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпу SAMPO модель CD 19PJP 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_9 .

16 квітня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_5 з пропозицією купити автомобіль марки «RENAULT» та напівпричіп SAMPO.

17 квітня 2014 року вони зустрілися з ним на стоянці за адресою: м. Київ, вул. Кайсарова, 7/9, де знаходилися автомобілі, і після їх огляду ОСОБА_5 домовилися про їх ціну в розмірі 245 000, 00 гр.

ОСОБА_5 дав завдаток, а він зняв зазначений автомобіль з реєстрації і оформив його на нього.

Поряд з автомобілем марки «RENAULT» та напівпричепом SAMPO на стоянці знаходився його власний вантажний автомобіль - сідловий тягач марки «DAF», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який був уже в той час знятий з обліку в МРЕВ ДАІ.

ОСОБА_5 неодноразово телефонував йому та переносив зустрічі, які призначалися для проведення розрахунку за придбаної автомобілі.

23 квітня 2014 року біля 11.00 години вони зустрілися на тій же стоянці, до них відразу під»їхав автомобіль марки «Тойота», з якого вийшли директор ТОВ «ТЕХОЙЛ» ОСОБА_6, фінансовий директор товариства, відповідач, державний виконавець Проц В.С. та невідомий йому чоловік.

Вони накинулися на нього з нецензурною лайкою та погрозами розправитися за те, що він без їх відома хотів продати заставний автомобіль, вимагали віддати документи на всі автомобілі, а державний виконавець вручив йому заздалегідь заготовлену постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2014 року.

Чоловіки силою посадили його в автомобіль марки «Тойота» та відвезли в район автомобільного ринку на Чапаєвці по вул. Столичне шосе в м. Києві, де віддали його документи на автомобілі та паспорт брокеру.

Приблизно через годину брокер приніс довідку-рахунок ТОВ «Глобал - Авто» про те, що він продав автомобіль марки «DAF», 2003 року випуску відповідачу за 80 000, 00 гр.

Після цього його примусово відвезли в офіс ТОВ «ТЕХОЙЛ» по вул. Ярославів Вал, 5 - в, де примусили підписати заздалегідь заготовлені: договір №17-04 від 17 квітня 2014 року про переведення боргу, за яким він переводить борг у сумі 143 316, 01 гр. перед кредитором - ТОВ «ТЕХОЙЛ» новому боржнику в особі громадянина ОСОБА_5, та договір №23-04 від 23 квітня 2014 року про переведення боргу, за яким він, як первісний боржник, переводить борг у сумі 80 000, 00 гр. перед кредитором ТОВ «ТЕХОЙЛ» новому боржнику в особі відповідача ОСОБА_4

При цьому його примусили написати розписки про те, що він жодних претензій до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не має.

Крім того, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції постановою від 23 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого напису № 509 від 16 квітня 2014 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7

В постанові державний виконавець зазначив про звернення стягнення на рухоме майно його, як боржника, а саме: автомобіль марки «RENAULT», модель PREMIUM 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_10, та напівпричіп SAMPO модель CD19PJP, рік випуску 2004, державний реєстраційний номер НОМЕР_9.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна, підлягали задоволенню вимоги ТОВ «ТЕХОЙЛ» на загальну суму 226 631, 71 гр.

25 квітня 2014 року цим же державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку зі зверненням стягнення на зазначене рухоме майно.

Цим же числом державним виконавцем винесені постанови про скасування розшуку майна боржника та зняття з нього арешту.

Тобто, ці дії свідчать про відсутність у нього перед ТОВ «ТЕХОЙЛ» заборгованості в розмірі 226 631, 52 гр.

Однак вважає при цьому, що його власний транспортний засіб - сідловий тягач марки «DAF», модель AS95XF,та документи на нього 23 квітня 2014 року були вилучені у нього за допомогою фізичного та психічного тиску з подальшим незаконним оформленням договору купівлі - продажу транспортного засобу через ТОВ «Глобал-Авто» та державною реєстрацією в ВРЕВ-5 УДАІ м. Києва.

Відповідно до довідки-рахунку від 23 квітня 2014 року серії ВІА №9485527 виданої ТОВ «Глобал - Авто» на ім»я відповідача, вартість автомобіля марки «DAF» безпідставно оцінено в розмірі 80 000 гр., оскільки за висновком №8354 Експертного автотоварознавчого дослідження від 22 березня 2017 року, проведеного Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз, середня ринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 23 квітня 2014 року становила 224 122, 00 гр., що в 2,8 разів більше ніж оцінено ТОВ «ГЛОБАЛ-АВТО».

У зв'язку з цим ним 22 травня 2014 року було подано заяву до Голосіївського РУ Г'У МВС України в м. Києві про скоєння відносно нього злочину, в ході якого його пограбовано та за допомогою фізичного та психічного насилля відібрано автомобіль марки «DAF».

За його заявою прокуратурою Голосіївського району м. Києва внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 за ч. 2 ст. 186 КК України та проводиться досудове розслідування в справі.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представ відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Зазначила, що 23 квітня 2014 року між позивачем, відповідачем та ТОВ «ТЕХОЙЛ» був укладений трьохсторонній договір, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання первісного боржника по договору поставки старт - карток №СК-01-07/4 від 01 липня 2013 року.

З урахуванням штрафних санкцій сума боргу до погашення перед ТОВ «ТЕХОЙЛ» була значною, а заставне майно, а саме: автомобіль марки ««RENAULT» та напівпричеп не могли покрити цей борг.

З цією метою відповідач зустрівся з позивачем, який добровільно запропонував та підписав договір про переведення боргу з ОСОБА_5, а після цього запропонував підписати такий же договір з відповідачем.

Після підписання цих договорів був укладений договір купівлі - продажу оскаржуваного автомобіля, і в цей же день позивач написав розписку про відсутність у нього будь - яких претензій до відповідача та ТОВ «ТЕХОЙЛ».

У свою чергу ТОВ «ТЕХОЙЛ» та відповідач направили лист до ТОВ «Бобтранс», керівником якого є позивач, про відсутність претензій до нього.

Відповідач не вчиняв щодо позивача будь-яких протиправних дій та не примушував позивача до виконання тих чи інших дій.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз»яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших,

крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України(статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що 19 липня 2013 року між ТОВ «ТЕХОЙЛ» та позивачем був укладений Договір застави.

Відповідно до п.1.1 Договору предметом його є передача заставодавцем в заставу заставодержателя рухомого майна, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань щодо оплати за нафтопродукти, супутні товари та послуги, комісій, пені, штрафних санкцій, збитків та будь - яких інших платежів, розмір, термін та умови сплати і повернення яких встановлюються Договором поставки товарів за старт - картами №СК-01-07/4 від 01 липня 2013 року та будь - якими додатковими угодами до нього.

Згідно з п. 1.3 Договору предметом застави є автомобіль марки «RENAULT», модель - PREMIUM, тип - вантажний - С, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіль - SAMRO, модель - CD19PJP, тип - вантажний - С, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Пунктом 1.5. Договору встановлено, що згідно висновку про вартість майна від 05 липня 2013 року, який виконаний суб'єктом оціночної діяльності СПД - фізична особа ОСОБА_8, ринкова вартість автомобіля марки «RENAULT», модель - PREMIUM, д.н.з. НОМЕР_1 складає 142 617, 90 гр., а причепа марки SAMRO - 101 259, 30 гр.

/ а.с. 43 - 44 /

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що умови Договору поставки товарів за старт - картами №СК-01-07/4 від 01 липня 2013 року,укладеного між ТОВ «ТЕХОЙЛ» та ТОВ»Бобтранс», яке очолював позивач, виконані не були.

05 березня 2014 року ТОВ «ТЕХОЙЛ» направило на адресу позивача вимогу про усунення порушень за Договором поставки товарів з нагадуванням про умови укладеного договору, а саме: що згідно п. 4.2 Договору для покупця встановлений Генеральний ліміт у розмірі 200 000, 00 гр., а також обов'язок щодо сплати щотижневого платежу у розмірі не менше 60 000, 00 гр.

Встановлено також, що в забезпечення виконання покупцем зобов'язань за Договором поставки 19 липня 2013 року був укладений договір застави, згідно з яким боржник зобов'язується відповідати перед постачальником за виконання своїх зобов'язань, що випливають з Договору поставки, посвідченого 19 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрушком Р.С.

10 лютого 2014 року на виконання п. 4.2. Договору поставки від ТОВ «Бобтранс» надійшли кошти у розмірі 30 700, 00 гр., тобто до 15 лютого 2014 року додатково підлягало сплаті 29 300, 00 гр., а з урахуванням обов»язку з оплати за раніше поставлений товар на суму 199 016, 02 гр., загальна сума невиконаного зобов»язання станом на 15 лютого 2014 року перевищила розмір Генерального ліміту, встановленого п. 4.2 Договору, та склала 228 316, 01 гр.

У зв'язку з викладеним ТОВ «ТЕХОЙЛ» вимагало виконання основного зобов'язання та сплати заборгованості за отриманий товар у сумі 228 316, 01 гр. в 3-х денний строк з дати отримання цієї вимоги.

/ а.с. 154 - 155 /

Як встановлено в ході судового розгляду та не заперечувалось сторонами, зазначена вимога ТОВ «ТЕХОЙЛ» ТОВ »Бобранс», виконана не була.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року між первісним кредитором - ТОВ «ТЕХОЙЛ», позивачем та новим боржником - відповідачем ОСОБА_4, був укладений Договір про переведення боргу №23-04, відповідно до умов якого первісний боржник переводить борг у сумі 80 000, 00 гр. за Договором поставки за смарт - картами №СК-01-07/4 від 01 липня 2013 року, укладений між первісним кредитором та первісним боржником, а новий боржник приймає на себе зобов'язання щодо погашення боргу зазначеної суми боргу.

Крім того, на виконання ухвали суду від 10 жовтня 2017 року Регіональним сервісним центром в м. Києві МВС України була надана облікова картка №36574558 від 11 березня 2014 року про зняття з обліку для реалізації транспортного засобу марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до довідки - рахунку серії ВІА №485527 від 23 квітня 2014 року, виданої ТОВ «Глобал - Авто», відповідачу було продано та видано автомобіль НОМЕР_4, вартістю 80 000, 00 гр.

Відповідно до заяви №41139247 від 07 червня 2014 року, поданої відповідачем, останній просить провести за ним реєстрацію транспортного засобу марки «DAF», д.н.з. НОМЕР_2.

/ а. с. 46; 119; 122 - 123 /

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ

про визнання правочинів недійсними» при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях.

Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою- як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна.

Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Так, в ході судового розгляду за клопотанням позивача були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6 .- керівник ТОВ»ТЕХОЙЛ» зазначив, що очолюване ним товариство перебувало в договірних відносинах з ТОВ »Бобтранс», якому поставлялося дизпаливо.

Очолюваним позивачем товариством не виконувалися зобов»язання з оплати вартості поставлених товарів, у зв»язку з чим був укладений договір застави транспортних засобів.

Оскільки ТОВ »Бобртранс» не змогло своєчасно провести розрахунки за умовами договору поставки були укладені договори застави транспортних засобів, а в подальшому вчинений виконавчий напис та відкрито виконавче провадження з його виконання.

В квітні 2014 року були укладені договори переведення прав вимоги з ТОВ»ТЕХОЙЛ» на відповідача та ОСОБА_5, за результатами якого позивач передав у рахунок погашення боргу даним особам належні йому автомобілі.

При цьому він діяв добровільно, за власною ініціативою, будь-якого насильства до нього ніхто не застосовував.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02 лютого 2018 року щодо кримінального провадження №0000229 від 10 вересня 2014 року вбачається, що досудове розслідування по факту застосування фізичної сили та заволодіння паспортом, документами та автомобілем позивача триває з 10 вересня 2014 року та станом на 02 лютого 2018 року осіб, яким оголошено підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, немає.

/ а. с. 162 /

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що сам позивач з квітня 2014 року не звертався ні до відповідача з приводу невідповідності ціни автомобіля, за якою він був проданий, реальній, ні з приводу незаконності дій відповідача при його придбанні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, позивач суду не наддав і не надав таких представник останнього в судовому засіданні.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Будь-яких доказів фізичного впливу на позивача з боку відповідача при укладенні оскаржуваного правочину, суду не надано, і не встановлено таких у судовому засіданні.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що після укладення 23 квітня 2014 року договору про переведення боргу, відповідач погасив борг ТОВ »Бобтранс», очолюваного позивачем, перед ТОВ»ТЕХОЙЛ».

Крім того, з наданих матеріалів вбачається, що автомобіль позивачем завчасно був знятий з обліку для реалізації, отримана довідка-рахунок з метою його реалізації.

Ціна для реалізації, визначена в довідці-рахунку відповідає ціні його реалізації і протягом чотирьох років позивачем не оспорювалася, як сам договір.

Крім того, сторони в судовому засіданні підтвердили, що угода купівлі-продажу була укладена після укладення договору про переведення боргу № 23-04 від 23 квітня 2014 року.

Сам договір про переведення боргу позивачем не оспорюється.

/ а.с. 46; 48 - 49 /

За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує наступне.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11 листопада 2009 року «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 « Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За даними нормативними актами продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Судом встановлено та не спростовувалося представником позивача, угода купівлі-продажу торанспортного засобу укладалася за участі позивача, автомобіль був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем, а тому суд вважає укладену угоду такою, що вчинена у відповідності з вимогами закону.

Крім того, правові наслідки недійсності правочину визначено ст.216 ЦК України.

Враховуючи викладене вище, висновки суду про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання недійсним правочину купівлі-продажу автомобіля, відсутні і підстави для застосування визначених законом наслідків його недійсності.

Крім того, суд зважає при цьому на те, що способи захисту порушеного права, обрані позивачем в обґрунтування вимоги про недійсність укладеного правочину купівлі-продажу транспортного засобу, не відповідають вимогам закону, права позивача при укладенні оспорюваної угоди порушені не були, а тому не підлягають захисту, тим більше в обраний позивачем спосіб, який не може застосовуватися в договірних відносинах.

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача в обґрунтування недійсності угоди невідповідність ціни продажу реальній вартості автомобіля,визначеній експертною установою, виходячи з наступного.

Так, оціночна вартість транспортних засобів при їх реалізації визначається наказом Міністерства юстиції України і Фонду державного майна України «Про методику товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів» № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.

Згідно з даним нормативним актом для визначення вартості використовуються статистично усереднені цінові дані автомобіля, які базуються на даних відкритого ринку автомобілів і зібрані в довідниках, до яких пред'являються вимоги науковості, об'єктивності, об'ємності інформації.

Такими довідниками в Україні є «Бюлетень автотоварознавця», який видається Інформаційно-обчислювальним центром Союзу експертів України, та корпорацією «УКРАВТО», які є періодичними виданнями.

На підставі даних «Бюлетеня автотоварознавця» виходить програма «DONREST» - електронний довідник, що дозволяє визначити середню ринкову вартість транспортних засобів згідно з Методикою.

При укладенні договору купівлі-продажу транспортного засобу шляхом оформлення довідки-рахунку та подальшого переоформлення в органах МРЕВ, такі довідки-рахунки виписуються комісійними майданчиками або автосалонами, які мають відповідний дозвіл від Департаменту ДАІ в Україні, і які приймаються при перереєстрації транспортних засобів при їх відчуженні.

Враховуючи викладене вище, відповідність дій при укладенні угоди вимогам нормативних актів, суд не приймає дані твердження до уваги.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 203, 215, 216, 231, 626- 629, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі-продажу, державної реєстрації транспортного засобу, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та його анулювання, витребування та повернення транспортного засобу, реєстрацію транспортного засобу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 травня 2018 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва