Справа № 460/4688/18
Провадження №2/460/1746/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.12.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в особі головуючого - судді Бак М.Д.,

секретар судового засідання Климейко Л.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову позивач вказує на те, що з 01.09.2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням суду від 23.08.2015 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу всі основні витрати з утримання сімї несе вона, позивач, також їй допомагає мати. Відповідач частково оплачує навчання старшого сина, не надає жодних коштів на утримання молодшого сина, у якого хронічне захворювання, та він потребує постійного профілактичного лікування та санаторно-курортного оздоровлення. Відповідач не має постійної роботи, часто перебуває за кордоном, матеріально забезпечений. Він не страждає хронічними чи іншими захворюваннями, не має інших дітей та утриманців. Після того, як відповідач почав проживати окремо від сімї, вона, позивач, зверталася до нього з проханням матеріально забезпечувати дітей, на що отримала відмову.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, допитаної як свідка, з'ясувавши обставини, дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 13.05.2008 року. Його батьками є сторони у справі. Стан здоров'я дитини хворобливий.

Дитина проживає з позивачем, яка має тимчасові заробітки, та перебуває на її утриманні. У сторін також є повнолітній син ОСОБА_4, відповідач надає кошти на його навчання.

Відповідач працює за кордоном, не має захворювань. У відповідача немає інших дітей чи інших осіб на утриманні.

Викладені вище обставини стверджуються наступними доказами:

1) показаннями позивача як свідка про те, що відповідач з 25.10.2014 року проживає окремо від сімї, перебуває за кордоном, де працює. З того часу відповідач не надає кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого хронічне захворювання, оплатив навчання старшого повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона, позивач, має періодичні заробітки, також їй допомагає мати. У відповідача немає інших дітей чи осіб, яких би він утримував, у нього відсутні захворювання;

2) копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, виданого 21.05.2008 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, серія 1-СГ № 154334 (а.с. 6);

3) копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, виданого 07.11.2001 року Яворівським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівської області, серія 1-СГ № 227499 (а.с. 16).

Копія рішення Яворівського районного суду Львівської області від 23.07.2015 року, ухваленого у справі № 460/1843/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 8), - неналежний доказ, оскільки не містить відомості про обставини, які не мають значення для встановлення обставин у справі.

Показання позивача про те, що зі слів сина ОСОБА_4, їй відомо, що відповідач отримує дохід в розмірі ста доларів на день, є недопустимим доказом на підставі положень ч. 2 ст. 90 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), де передбачено, що якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Показання позивача щодо того, що відповідачеві належить частка у подарованій їй, позивачеві, квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та він має квартиру в м. Тернополі, яка на нього не оформлена, є недопустимим доказом з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі положень ч. 2 ст. 3, ст.ст. 4, 5, 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на квартиру виникає з моменту державної реєстрації відповідного права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, показання свідка не можуть доводити обставини щодо права власності відповідача на нерухоме майно.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом відповідач не надає грошові кошти на утримання неповнолітнього сина, домовленість щодо спільного утримання дитини між сторонами відсутня, тому позов підставний.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У ч. 1 ст. 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років встановлений у розмірі з 1 грудня 2018 року - 2027 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, матеріальне становище і стан здоровя відповідача, відсутність у відповідача осіб, які перебувають на його утриманні, а також відсутність доказів щодо розміру заробітку (доходу) відповідача, та прийшов до висновку про часткове задоволення позову - стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця.

В частині стягнення аліментів за минулий час позов не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Згідно показань позивача як свідка перед виїздом за межі України відповідач обіцяв, що надсилатиме кошти на дітей, проте не надсилав. Після розірвання шлюбу у серпні 2015 року відповідач повідомив їй, що матеріальну допомогу на утримання дітей не надаватиме. На її неодноразові прохання відповідач зазначав, що не допомагатиме, вона очікувала, що відповідач змінить свою думку. Заходи для отримання аліментів з відповідача не вживала.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Позивач не надала докази вжиття нею заходів з серпня 2015 року до моменту пред'явлення позову щодо одержання з відповідача аліментів на утримання дитини, тому підстави для задоволення позову у відповідній частині відсутні. Аліменти на утримання дитини слід стягувати з відповідача, починаючи з дати подання позову - 09.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (позивачі - у справах про стягнення аліментів). Відтак, судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 279, 280-282, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. (одна тисяча пятсот гривень), щомісяця, починаючи з 09.10.2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Яворівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вказаних вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Бак М.Д.