ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1204/18 Справа № 173/1771/17 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", ОСОБА_2, територіального сервісного центру 1244 про усунення перешкод у здійсненні розпорядження автомобілем та скасування обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк"), ОСОБА_2, територіального сервісного центру 1244 про усунення перешкод у здійсненні розпорядження автомобілем та скасування обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, мотивуючи тим, що 27 лютого 2014 року він придбав у ПП ОСОБА_3 автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Зазначав, що 02 квітня 2014 року він отримав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_5 у Центрі ДАІ 1205 ГУМВС України в Дніпропетровській області та він є власником спірного автомобіля.

Вказував також на те, що 21 вересня 2017 року він вирішив продати зазначений автомобіль та звернувся до територіального сервісного центру 1244 з заявою про зняття вказаного автомобіля з обліку для реалізації, проте в результаті перевірки підсистеми НАІС ДДАІ МВС України йому стало відомо, що він не має права зняти вказаний автомобіль з обліку у зв'язку з тим, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження 13946391 від 11 жовтня 2013 року на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан номер державної реєстрації НОМЕР_6 та він є заставленим майном ПАТ «Дельта Банк» згідно договору застави транспортного засобу №0/М від 07 серпня 2017 року. Боржником зазначено ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого у АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що він є законним набувачем майна та сплатив грошові кошти за спірний автомобіль, просив суд ухвалити рішення, яким усунути йому перешкоди у здійсненні права розпорядження автомобілем марки CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Центрі ДАІ 1205 ГУМВС України в Дніпропетровській області 02 квітня 2014 року шляхом скасування обтяження №13946391, зареєстрованого 11 жовтня 2013 року в державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

В апеляційні скарзі ПАТ "Дельта Банк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відсутні правові підстави для задоволенні позову, наголошували на тому, що суд першої інстанції не врахував наявність витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно якого обтяження на спірний автомобіль зареєстровано 11 жовтня 2013 року, обтяжував АТ "Дельта Банк".

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 лютого 2014 року позивач придбав у ПП ОСОБА_3 автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у Центрі ДАІ 1205 ГУМВС України в Дніпропетровській області 02 квітня 2014 року на підставі довідки-рахунку ВАІ185904 від 27 лютого 2014 року, що підтверджується даними сервісного центру.

02 квітня 2017 року позивач отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, реєстраційний номер НОМЕР_1, в якому зазначено, що він є власником вищезазначеного автомобіля.

21 вересня 2017 року ОСОБА_1 вирішив продати вказаний автомобіль та звернувся до територіального сервісного центру 1244 з заявою про зняття вказаного автомобіля з обліку для реалізації.

В результаті перевірки підсистеми НАІС ДДАІ МВС України позивачу стало відомо, що він не має права зняти вказаний автомобіль з обліку у зв'язку з тим, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване обтяження 13946391 від 11 жовтня 2013 року на автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан номер державної реєстрації НОМЕР_3 та він є заставленим майном ПАТ «Дельта Банк» згідно договору застави транспортного засобу №0/М від 07 серпня 2017 року. Боржником зазначено ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого у АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень майна.

Судом також встановлено, що 07 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно умов якого ОСОБА_2 надано кредитні кошти на придбання спірного автомобіля.

Відповідно до п.2.1 вказаного кредитного договору у забезпечення всіх грошових зобов'язань позичальника в повному обсязі за договором останній передав в заставу, а банк прийняв транспортний засіб: CHEVROLET AVEO, 2007 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_3.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором 07 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір застави №0/М, відповідно до п.1,4 якого предметом застави є майнові права заставодавця за договором купівлі-продажу №1322 від 06 серпня 2007 року, укладеному між заставодавцем, тобто ОСОБА_2,. та Запорізьким автомобільним заводом.

08 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і по кредитному договору №0/М від 07 серпня 2007 року з усіма забезпечувальними договорами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем придбаного автомобіля, ПАТ «Дельта Банк» не надав суду доказів того, що на час придбання спірного автомобіля існували записи про обтяження даного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з моменту укладання кредитного договору та договору застави, тобто з серпня 2007 року, та з часу виникнення у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги, в зв'язку з набуттям таких прав за договором купівлі-продажу права вимоги, з грудня 2011 року, будь-яких вимог до позивача або до відповідача ОСОБА_2 щодо повернення автомобіля, сплати коштів, визнання правочину недійсним, тощо, не ставилось.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

За змістом статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що п.2.6 договору застави №0/М від 07 серпня 2007 року забороняється розпорядження предметом застави (наступна застава, передача предмета застави в оренду, в найм, позичку, лізинг, інше користування, тощо) без попередньої згоди банка.

Забезпечувальне обтяження було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з внесенням відомостей про заборону відчуження, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21 вересня 2017 року за №53491169, в якому зазначено, що спірний автомобіль є предметом обтяження за договором застави №0/М від 07 серпня 2007 року, обтяження зареєстровано 11 жовтня 2013 року, копія вказаного Витягу міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1)обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2)відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Встановивши, що на момент відчуження спірного автомобіля 27 лютого 2014 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірний транспортний засіб є предметом застави.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", ОСОБА_2, територіального сервісного центру 1244 про усунення перешкод у здійсненні розпорядження автомобілем та скасування обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.