КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/824/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського нотаріального округу ЛитвиненкоОльга Миколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом, де просив визнати поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк терміном у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 1998 року ОСОБА_5, яка є тіткою позивача, склала заповіт на його користь.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Литвиненко Ольги Миколаївни було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як ним пропущено строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що він мав перешкоди у поданні заяви про прийняття спадщини та є підстави визнати такі причини поважними, так як він не був членом сім'ї померлої, не проживав спільно з нею, повідомлення про смерть спадкодавця не друкувалось в регіональній пресі, нотаріусом не було зроблено жодної спроби своєчасно, протягом визначеного законом строку, розшукати спадкоємця за заповітом.

Про відкриття спадщини позивачу, як він зазначає, стало відомо лише 29 березня 2016 року від приватного нотаріуса, яка відкрила спадкову справу,і в цей день він дізнався про смерть спадкодавця.

Вважає, що саме через бездіяльність нотаріуса він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Крім цього, при розгляді позову слід врахувати його стан здоров'я, як інваліда другої групи та сімейні обставини, а саме: необхідність здійснювати догляд за тяжкохворою дружиною.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що вказані позивачем причини не є поважними і суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується матеріаламисправи, 17 лютого 1998 року ОСОБА_5, на випадок своєї смерті, зробила розпорядження за яким належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2, заповіла ОСОБА_1 ( а.с. 7-8 ).

Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори ШапченкоМ.І., який зареєстрований в реєстрі за №2-376 ( там же ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 10 ).

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Ольгою Миколаївною 18 жовтня 2016 року заведена спадкова справа за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 11, 89, 90 ).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Ольга Миколаївна, після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, зокрема, 29 березня 2017 року повідомила ОСОБА_1 про те, що згідно із заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, який посвідчений Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 17 лютого 1998 року,він є спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 122 ).

31 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру ( а.с. 91 ).

Постановою від 31 березня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЛитвиненкоОльга Миколаївна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 на тій підставі, що той пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини ( а.с. 9 ).

На звернення ОСОБА_1 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвиненко Ольга Миколаївна листом від 13 листопада 2017 року повідомила, що вона у відповідності до чинного законодавства зобов'язана повідомити про відкриття спадщини тих спадкоємців місце проживання або роботи яких відоме, а також нотаріусу надано право, а не обов'язок зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення в пресі.

Так як їй не було відомо ні місце проживання, ні місце роботи спадкоємця до 28 березня 2017 року вона не здійснювала будь-яких дій.

Під час спілкування зі спадкоємцями за законом, які звернулися 28 березня 2017 року для уточнення документів для видачі свідоцтва про право спадщину за законом, нотаріусу стало відомо про те, що спадкоємець працював чи працює суддею.

Але ні адреси місця проживання, ні інформації в якому суді позивач працює ніхто не знав.

Проаналізувавши отриману від спадкоємців за законом інформацію нотаріус зазначає, що вона через мережу інтернет знайшла місце роботи позивача,проте, за номерами телефонів ніхто не відповідав.

Потім знайшла декларацію про майновий стан судді з таким прізвищем, адреси проживання не зазначено, проте було зазначено доходи членів родини, а тому знайшла номер телефону доньки, яка є підприємцем.

Зателефонувавши їй, повідомила про необхідність ОСОБА_1 з'явитися до нотаріуса.

Після цього, ОСОБА_1 з'явився до нотаріальної контори та написав заяву про прийняття спадщини ( а.с. 13 ).

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, приватному нотаріусу було відомо місце роботи апелянта, однак, жодних дій щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом, про відкриття спадщини ним не вчинено у порушення вимог ст. 63 Закону України «Про нотаріат».

Зокрема, приватний нотаріус своєчасно не повідомивпозивача про відкриття спадщини, не зробив публічного оголошення, повідомлення у пресі, що, з точки зору другої інстанції, враховуючи незначний пропуск цього строку - 3 дні, є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Зазначене також свідчить про невиконання у повній мірі приватним нотаріусом вимог п. 2.2. Глави 9, п. 2.2 та п. 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, відповідно до яких, перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, зокрема, повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Крім цього, місцевим судом, на переконання апеляційного суду, при ухваленні судового рішення по справі не враховано тяжкий стан здоров'я ОСОБА_1, як інваліда другої групи ( а.с. 155 ), та необхідність здійснювати догляд за тяжкохворою дружиною ( а.с. 17-18, 19-20, 21, 22- 23, 24, 25 ).

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, без додержання норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.5, 12, 13, 76-80, 263-265, 367, 374, 376 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови у заявлених позовних вимогах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення лише позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності ст. ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю.

Доводи відзивів ОСОБА_3, ОСОБА_2, приватного нотаріусу Київського нотаріального округу Литвиненко Ольги Миколаївни на апеляційну скаргу ( а.с. 197-198, 207-210, 216 ), зокрема, про те, що суд першої інстанції розглянув всі докази, закон не зобов'язує нотаріуса здійснювати розшук осіб, що можуть претендувати на спадкове майно, позивач на день відкриття спадщини перебував за кордоном, у позивача відсутні докази на підтвердження наявності причин пропуску строку для прийняття спадщини, що пов'язанні з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення такої дії, виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі є правом нотаріуса, а не обов'язком, законодавством не передбачено строків щодо повідомлення про відкриття спадщини, відсутність інформації про місце проживання та місце роботи позивача, з точки зору суду другої інстанції та враховуючи викладене, не є належною правовою підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 263, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Литвиненко ОльгаМиколаївна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю у два місяці, починаючи із дати ухвалення цього судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

О.І. Сліпченко