ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1454/18 Справа № 201/1969/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Свистунової О.В., Варенко О.П.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 12 лютого 2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем. З жовтня 2016 року між ними припинені шлюбні стосунки, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Подружнє життя не склалося, вони психологічно не сумісні, між ними виникають сварки, конфліктні ситуації, чоловік зловживає спиртними напоями. Їх сім'я остаточно розпалася та примирення не можливе. Спору, пов'язаного з майном, на теперішній час немає, а їх дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за згодою сторін мешкає та буде мешкати з нею. З наведених підстав ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 12 лютого 2000 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 61.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року позовну заяву задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований 12 лютого 2000 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 61, розірвано. Прізвище ОСОБА_2, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу з "ОСОБА_4", залишено шлюбне, а саме "ОСОБА_5" (а.с.58, 59).

Додатковим рішенням цього ж суду від 02 листопада 2017 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (а.с.70).

З рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального закону, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказував, що матеріали справи не містять доказів особистого звернення позивача до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, подання такої позовної заяви через представника є недопустимим. Не доведено припинення між ним та дружиною сімейних стосунків, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Крім того, в порушення норм процесуального права, він не був належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду справи, суд (а.с. 61-63).

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зауважила, що дійсно з жовтня 2016 року вони з відповідачем ОСОБА_1 проживають окремо, через його неадекватну поведінку вона змушена була виїхати на деякий час до США, де мешкає її мати. За період спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями. Вважає, що затягування судового процесу необхідно відповідачеві для того, щоб вчиняти на неї тиск. Наразі вона перебуває у стосунках з іншим чоловіком (а.с.73).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя.

Згідно ст.112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається сторони з 12 лютого 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6).

Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Позивач, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, посилалася на те, що сумісне життя між нею та відповідачем не склалося, в сім'ї не було взаєморозуміння, виникали сварки і конфлікти, що призвело до її розпаду, подружжя має психологічну несумісність. З жовтня 2016 року шлюбних і подружніх відносин не підтримують, фактично із зазначеного часу вони не мешкають разом, спільне господарство не ведуть, стосунки не підтримують. Прийняті наміри щодо налагодження стосунків до їхнього примирення не призвели (а.с.4, 5).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, в силу ст.ст. 7, 110-112 СК України, дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки це відповідатиме інтересам сторін, а примирення і збереження сім'ї є неможливим.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що позивач не подавала позовну заяву не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Адвокат позивача у заяві до апеляційного суду зазначав, що позивач ОСОБА_2 дійсно зверталася до суду першої інстанції із заявою про розірвання шлюбу, наразі перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, від якого вона вагітна, що підтверджується медичною довідкою (а.с.132). Позивач на теперішній час мешкає у Російській Федерації (а.с.151).

Апеляційний суд зауважує, що відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, її особисте життя змінилося, вона проживає з іншим чоловіком, що є безумовною підставою для розірвання шлюбу відповідно до наведених вимог чинного законодавства та засад добровільності шлюбу.

Доводи апеляційної стосовно того, що суд ухвалив необґрунтоване рішення є безпідставними.

Так Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване у справі рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді