Справа № 323/1550/18
Провадження № 2/323/556/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

12.11.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участі секретаря Щербини Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 30 вересня 2008 року відповідач підписала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Горовою Я.О. за реєстровим № 4996, в якій вказала, що отримала він ОСОБА_1 300 000,00грн.

В цій же заяві відповідач вказала про свій обов'язок продати позивачу земельну ділянку площею 3,2021га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та земельну ділянку площею 3,2701га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. У випадку відмови від укладення договору відчуження відповідач зобов'язувалась повернути кошти в сумі 300 000,00грн. за першою вимогою.

Тобто, відповідно до вищезазначеної заяви позивач та відповідач бажають укласти в майбутньому договір купівлі-продажу земельних ділянок, а грошові кошти у розмірі 300 000,00грн. були передані відповідачу як аванс в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу

Після підписання вищезазначеної заяви, вказані земельні ділянки були надані відповідачем позивачу в оренду.

У березні 2016 року відповідач направила позивачу позовну заяву, в якій просила визнати недійсним договорі оренди землі від 01 листопада 2012 року, що укладений ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності та ТОВ «Преображенське», в особі директора ОСОБА_1, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Оріхівському районі Запорізької області 19 грудня 2012 року за № НОМЕР_1, стосовно оренди земельної ділянки площею 3,2701га, кадастровий номер НОМЕР_2; визнати недійсним договір оренди землі від 01 листопада 2012 року, що укладений ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 на підставі довіреності та ТОВ «Преображенське», в особі директора ОСОБА_1, що зареєстрований у відділі Держкомзему в Оріхівському районі Запорізької області 19 грудня 2012 року за № НОМЕР_3, стосовно оренди земельної ділянки площею 3,2021га, кадастровий номер НОМЕР_4. Подавши такий позов, відповідач фактично відмовилась від виконання своєї заяви від 30.09.2008р. про продаж вищевказаних земельних ділянок

На вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 300000,00грн. , які є авансом, та які підлягають поверненню у зв'язку із не укладенням договору купівлі-продажу, відповідач ніяк не відреагувала, кошти на момент подання даного позову позивачу не повернуті. У зв'язку із зазначеним, позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 300 000,00грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 на позовних вимогах позивача наполягала, прохала суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти позову, надавши письмовий відзив до матеріалів справи/а.с.21-24/.

Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення проти них вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно до заяви від 30.09.2008 року, адресованої в компетентні органи, ОСОБА_2 зазначила, що вона отримала від ОСОБА_1 300000,00 грн. 30.09.2008 року. Цією заявою відповідач довів до відома всіх зацікавлених осіб про свій обов'язок продати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,2021 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та земельну ділянку площею 3,2701га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. У випадку відмови від укладення договору відчуження відповідач зобов'язалася повернути кошти в сумі 300000,00 грн. за першою вимогою./а.с.5/.

Зазначена заява посвідчена Горовою Я.О., нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Факти, зазначені в заяві нотаріусом не перевірялися.

У 2009 році позивач та відповідач уклали договір оренди належної відповідачу земельної ділянки.

Відповідач у березні 2016 року звернулася до Оріхівського районного суду Запорізької області із позовною заявою до ОСОБА_1 та ТОВ «Преображенське» про визнання безвідкличної довіреності та договору оренди землі недійсним./а.с.8-11/.

У судовому засіданні представник позивача суду пояснила, що після отримання зазначеної позовної заяви ОСОБА_1 направив 14.08.2017 року відповідачу вимогу про повернення 300000,00 грн., оскільки розцінив зазначене як відмову від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки в майбутньому.

Вимога отримана відповідачем 19.08.2017 року та залишена без задоволення і відповідної відповіді про це.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на положення ст.ст. 546, 570, 626, 629, 635, 657 ЦК України, зазначивши про те, що між ним та відповідачем було укладено попередній договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором, а кошти, які позивач надав відповідачу є авансом.

Статтями 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (зокрема вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Таким чином, попередній договір повинен відповідати наступним умовам:1) у попередньому договорі містяться зобов'язання сторін протягом певного строку укласти в майбутньому основний договір на умовах, встановлених попереднім договором; 2) істотні умови майбутнього основного договору обумовлюються на стадії укладення попереднього договору; 3) попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. У випадку якщо форма основного договору не встановлена, попередній договір повинен бути укладений письмово. Головною формою попереднього договору є проста письмова, а в деяких випадках - нотаріальна.

В попередньому договорі купівлі-продажу земельної ділянки мають бути зазначені такі істотні умови основного договору як предмет договору, ціна договору та передбачений строк (термін) в межах якого сторони зобов'язуються укласти основний договір.

Таким чином, заява від 30.09.2008року, написана ОСОБА_2 не являється попереднім договором в розумінні ст. 635 ЦК України, оскільки сторонами не було дотримано форму попереднього договору.

Суд відхиляє як доказ по справі пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 так як з їх пояснень судом встановлено, що їм невідомо про підписання заяви ОСОБА_2 про отримання нею коштів від ОСОБА_1 у сумі 300 000,00 гривень. Зі слів ОСОБА_2 їм лише відомо що коштів у сумі 300 000,00 гривень від позивача вона не отримувала.

Судом встановлено, що заява про отримання грошових коштів містить зобов'язання про їх повернення у разі відмови від укладення договору відчуження.

Представник позивача суду пояснила, що ОСОБА_1 вже не бажає в майбутньому укладати договір відчуження земельної ділянки.

Представники відповідача неодноразово наголошували у судовому засіданні про надання доказів відмови ОСОБА_2 укладання в майбутньому договору відчуження земельної ділянки, так як відповідач не ухиляється від укладання в майбутньому даного договору.

В судовому засіданні посилання представника позивача на те, що відповідач ухиляється укласти в майбутньому договір відчуження земельної ділянки, свого підтвердження не знайшли та не доведені позивачем, що свідчить про невиконання позивачем вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає через необґрунтованість, оскільки відсутні порушення цивільних прав чи цивільно-правових інтересів позивача.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає вирішенню питання судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ,12,81,259, 268, 354,355 ЦПК України, ст.ст.626,628, 635 ЦК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун