З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" грудня 2018 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.
секретаря: Гресик О.В.,
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 15.11.2018 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. У позовній заяві в новій редакції на усунення недоліків та в судовому засіданні викладено наступну позицію позивачів: відповідно до свідоцтв про право власності на житло позивачка ОСОБА_1 є власницею 3/4 частин, а позивач ОСОБА_2 власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Революційна, 11. Рішенням Жмеринської міської ради №99 від 25.02.2016 року вулицю Революційна в м. Жмеринка перейменовано на вулицю ОСОБА_6. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 23.08.2006 року за згодою чоловіка позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7, який помер 19.03.2010 року, зареєструвалися у належному на той час ОСОБА_7 житловому будинку по вул. Революційна, 11 в м. Жмеринка. Відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є дружиною та дітьми, відповідно, брата позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_8 разом із сімєю (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5І.) наприкінці 2006 року виїхали за межі України на постійне місце проживання до Росії та з того часу не поверталися до України. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 розлучились, спілкування позивачів із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 припинилось, де їх місцезнаходження невідоме. Домовленості між сторонами щодо збереження за ними права користування житлом у разі їх відсутності у ньому понад 1 рік немає. На даний час позивачі бажають відчужити належний їм будинок, однак наявність реєстрації в ньому відповідачів унеможливлює це зробити, що в свою чергу чинить позивачам перешкоди в користуванні та розпорядженні їх власністю. Просили позов задовольнити. (а.с. 36-37)
Ухвалою суду від 16.11.2018 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позову (а.с. 25)
Ухвалою суду від 28.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 48-49)
Ухвалою суду від 18.12.2018 року постановлено, розгляд даної справи здійснювати в заочному порядку.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, відзив на позов до суду станом на час розгляду справи не надійшов.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається.
З огляду на вищевикладене та за умов існування усіх підстав, суд прийшов до висновку про ухвалення заочного рішення, про що було постановлено мотивовану ухвалу.
Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності №284 від 03.12.2012 року, що видане на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради 27.11.2012 року №290 взамін свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2012 року №2-1480, свідоцтва про право власності від 24.09.2012 року №2-1479, позивачка ОСОБА_1 є власником 3/4 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Революційна, 11 (а.с. 9)
Право власності позивачки ОСОБА_1 на 3/4 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Революційна, 11, зареєстровано у Державному реєстрі прав, відповідно до витягу №36778886 від 17.12.2012 року у порядку, який діяв на час реєстрації (а.с. 10)
Відповідно до копії свідоцтва про право власності №283 від 03.12.2012 року, що видане на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради 27.11.2012 року №290 взамін свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2012 року №2-1483, позивач ОСОБА_2 є власником 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Революційна, 11 (а.с. 11)
Право власності позивача ОСОБА_2 на 1/4 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель в м. Жмеринка Вінницької області по вул. Революційна, 11, зареєстровано у Державному реєстрі прав, відповідно до витягу №367787306 від 17.12.2012 року у порядку, який діяв на час реєстрації (а.с. 12)
Відповідно до домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-14), оригінал якої оглянуто судом у судовому засіданні, усі відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 23.08.2006 року зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.
За довідкою квартального комітету «Першотравневий» №860 від 12.11.2018 року (а.с. 15) позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. За цією ж адресою зареєстровані, але більше 12 років не проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Відповідно до Рішення Жмеринської міської ради №99 від 25.02.2016 року вулицю Революційна в м. Жмеринка Вінницької області перейменовано на вулицю ОСОБА_6 (а.с. 16-17)
Актами від 17.12.2018 року, які складені та підписані комісією у складі голови квартального комітету «Першотравневий» ОСОБА_9 та сусідів ОСОБА_10, ОСОБА_11, підтверджено факт непроживання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у будинку №11 по вул. Революції гідності в м.Жмеринка тривалий час у зв»язку із проживанням в іншій державі.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі, які є колишніми членами сімї власника житла (невістка та племінники), більше року, без поважних причин не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня Революційна) в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, не несуть витрат по його утриманню. Будь-яких перешкод для проживання і користування будинком їм не чинили. Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачами з позивачами не укладався.
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Вказаний спір регулюється положеннями Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід визнати такими, що втратили право на користування житлом будинком №11 по вул. Революція Гідності (колишня Революційна) в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, що позбавляє останніх права на користування вказаним житловим приміщенням. Підстав збереження житлового приміщення за відповідачами не встановлено, підстав збереження за ними жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені ст. 71 ч.3 ЖК України, не встановлено.
Право власників даного будинку позивачів, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту, а позов - задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду (а.с.1,2 ) в рівних частках, оскільки позов задоволено повністю.
Відповідно до ст.ст. 319, 383 ч.1, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 1, 10, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ «перехідні положення» ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, такими, що втратили право на користування житлом будинком №11 по вул. Революція Гідності (колишня Революційна) в м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідачів, яку вони можуть подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.Я. Саландяк