Справа № 500/4902/18
Провадження № 2/500/2805/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Нікітіній Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить (з урахуванням уточнення від 12.10.2018): змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2015 року у справі №500/4819/15-ц про стягнення з ОСОБА_2, на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року, з твердої грошової суми щомісяця в розмірі 600 грн., на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2015 року по справі №500/4819/15-цвирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року. На теперішній час матеріальне становище відповідача поліпшилося, він має постійне місце роботи, має достатньо високий дохід та може сплачувати більші аліменти, чим встановлені судом у розмірі 600 грн. Відповідач не одружений, не має на утриманні інших дітей.

Згідно наданого відповідачем відзиву від 29.10.2018р. на уточнену позовну заяву, останній з уточненою позовною заявою згодний частково, просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримувати дитину до її повноліття це обовязок двох батьків. Зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний заробіток, розмір якого становить близько 9000 гривень на місяць. Працює інспектором з контролю якості продукції ПАТ «Вентиляційні системи», яке територіально знаходиться в м. Боярка Київської області, а не за місцем його постійного проживання, на значній відстані від місцевості, де він має житло, у зв'язку з чим, для того щоб мати змогу працювати та заробляти гроші, в тому числі й на сплату аліментів, він змушений винаймати житло у м.Києві (АДРЕСА_1) та сплачувати за його оренду по 2000 гривень щомісяця. Окрім того, він є студентом шостого курсу Одеського національного політехнічного університету та навчається на договірній основі, сплачуючи за навчання 10000 гривень на рік, несе витрати на проживання у м. Одесі в період сесій. Окрім того, він не має на праві власності володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; жодних витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, він не ніс ніколи. Всі його витрати зводяться до оплати навчання та до витрат на оренду житла. В той же час, позивачем не надано суду жодних доказів того, які витрати вона несе на утримання їхнього малолітнього сина, які суми будуть достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Окрім того, позивачем не доведено наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких ним не доведено джерело походження коштів для їх оплати, а тому підстав для вихід за межі його заробітку при визначенні розміру аліментів, вважає, що немає. З урахуванням розміру його щомісячного заробітку, 1/4 його частка навіть перевищуватиме мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину - 1 559,00 грн., що в повній мірі забезпечуватиме необхідний і достатній рівень для гармонійного розвитку дитини. В той же час, позивач, як матір нашого малолітнього сина також зобов'язана приймати участь у його утриманні.

Представник позивача в судове засідання 13.11.2018р. не зявився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання 13.11.2018 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні від 10.10.2018 відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, надав відзив про часткове визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2015 року по справі №500/4819/15-цвирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є студентом шостого курсу Одеського національного політехнічного університету, що підтверджено довідкою №11-01/19 від 18.09.2018р.

Станом на 28.09.2018р. ОСОБА_2 працює у ПАТ «Вентиляційні системи» на посаді інспектора з контролю якості продукції Служби якості та його доход у товаристві за період з 01.03.2018 по 31.08.2018 склав 50906,31 грн., що підтверджено довідками ПАТ «Вентиляційні системи» за вих. №360 від 28.09.2018 та за №445 від 26.09.2018.

Встановлено, що відповідач орендує житло за 2000 грн. на місяць, що підтверджено копією договору про оренду житлового приміщення від 01.2018р.

Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п.15 ч.3 ст.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров?я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що є погіршенням матеріального стану позивача та посилається на покращення матеріального стану відповідача.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладена правова позиція судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Отже, з огляду на положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: рішенням суду було присуджено аліменти у розмірі по 600 гривень щомісячно, на час же ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить 1559 грн.

Крім того, відповідач є працездатним, працює, та спроможним сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт зміни матеріального становища позивача, як отримувача аліментів, які сплачує відповідач у твердій грошовій сумі на утримання сина, та й покращення становища відповідача, який має постійний заробіток, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача.

При цьому, позов підлягає задоволенню не у повному обсязі, з огляду на наявність чинників, які також вимагають витрат з боку відповідача та обмежують його можливості виплачувати аліменти у повному обсязі, у якому просить позивач.

Враховуючи розмір доходів ОСОБА_2, його витрати щодо оплати навчання, оренди житла, відсутність рухомого та нерухомого майна, та виходячи з принципу балансу інтересів, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати аліменти у розмірі співмірному із його матеріальним забезпеченням, а тому позов підлягає частковому задоволенню, та суд вважає за можливе стягувати з відповідача на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що, на думку суду, відповідає засадам розумності та виваженості та є достатнім для забезпечення неповнолітнього та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача.

Таким чином, виходячи з положень ст. 180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає встановлення розміру аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року, справедливим та обґрунтованим, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд дійшов до висновку, що саме даний розмір аліментів є достатнім для забезпечення потреб дитини.

При цьому з огляду на положення ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та саме такий відсоток має бути зазначений у рішенні суду незалежно від вимоги позивача.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суд розяснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Соборна, 89, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ((ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕР №127516, виданий 22.06.2004 року Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: 55002, АДРЕСА_2; адреса проживання: м. Київ. вул. ОСОБА_4, б. 11/13, кв. 7) про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.11.2015 року у справі №500/4819/15-ц про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серії ЕР 127516, виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області 22.06.2004, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії КМ 918876, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 09.09.2014, РНОКПП НОМЕР_1) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 07.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року, з твердої грошової суми щомісяця в розмірі 600 грн., на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25.02.2033 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць піддати негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2018р.

Суддя: А.С. Адамов