справа № 197/624/17
провадження № 2-н/197/3/18
УХВАЛА

08 листопада 2018 року суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Леонідова О.В., розглянувши в приміщенні суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області матеріали заяви Комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 10716,58 грн.

Згідно відповіді виконавчого комітету Широківської селищної ради відповідач зареєстрований на території Широківського району.

Згідно пп.11 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У заявлених вимогах заявник просить стягнути з боржника заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2004 року по травень 2017 рік, тобто більший ніж три роки до дати звернення із заявою про видачу судового наказу до суду.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України слідує, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право суд може встановити, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, з урахування вищевикладеного та приймаючи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, то у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за оплату житлово-комунальних послуг.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи апеляційні - через Широківський районний суд Дніпропетровської області) шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Леонідова