Справа №461/1079/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (79007, м.Львів, пр. Свободи, 33/3, паспорт серії КС №604037, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (79059, м.Львів, вул. Л. Українки, 7/10, паспорт серії КА №2988861, РНОКПП) про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В уточненій позовній заяві просила суд ухвалити рішення, яким присудити стягнення аліментів з відповідача у частці 2/5 від доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 24.11.2017 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. 04.07.2008 року у сторін по справі народилась дочка, ОСОБА_5, яка на даний час проживає з матірю, позивачем по справі. Батько дитини, відповідач ОСОБА_2, ні фінансової, ні фізичної допомоги у вихованні малолітньої дитини не бере участі, що свідчить про порушення останнім батьківських обовязків. Просить стягувати з відповідача аліменти у частці 2/5 від доходу, оскільки відповідач інших осіб на утриманні не має, матеріальне становище є хорошим, не страждає на захворювання, а дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, лікування та розвиток.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Позивач в судове засідання не прибула. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Наголосив, що позивач несе значні витрати на утримання дитини, в тому числі і на розвиток дитини, на участь дитини у різних гуртках, тощо. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від доходу. Пояснив, що його середній заробіток становить 3392,41 грн., постійно переказує кошти позивачці на утримання дочки. Крім цього, на його утриманні перебувають батьки інваліди 2 групи, яких він утримує.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення, надані відповідачем. Додатково зазначив, що витрати позивача на участь дитини у танцювальних та спортивних гуртах відносяться до додаткових витрат на дитину, про які позивач у позові не заявляла.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №160410.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Ч.1 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-СГ №333326 батьками відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Крім цього, мати відповідача ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи, що підтверджується копією довідки ЛВА -1 №101711, а батько відповідача ОСОБА_8 є інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки ЛВА -1 №279248.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 1708 від 18.04.2018 р., виданого ЛМКП «Айсберг», разом з відповідачем за адресою м. Львів, вул. Л. Українки, 7/10 без реєстрації проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Дане також підтверджується актом від 17.04.2018 р., складеним комісією ЛМКП «Айсберг». Тобто, твердження відповідача про те, що він утримує своїх непрацездатних батьків, що проживають разом з позивачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреб дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному обємі.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_4 займається вихованням дочки та утримує її. Також суд враховує, що у відповідача на утриманні перебувають також непрацездатні батьки. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягувати з відповідача 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини.

При цьому, мінімальний розмір аліментів визначається не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України.

На думку суду необґрунтованими є посилання позивача про те, що вона щомісячно здійснює витрати на розвиток дитини, в тому числі на курси «Сучасного танцю» з платною формою навчання, що підтверджується копією довідки №327 від 18.04.2018 р., і саме тому слід стягувати з відповідача 2/5 частки його доходу. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На думку суду, витрати на відвідування дитиною додаткових занять з творчості, курси танців, відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, повязані з розвитком здібностей дитини. Зокрема, це передбачено ч. 1 ст. 185 СК України, а саме передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В даному позові ОСОБА_4 не заявляла позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору, стягнувши з нього на користь держави 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 (79007, м.Львів, пр. Свободи, 33/3, паспорт серії КС №604037, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (79059, м.Львів, вул. Л. Українки, 7/10, паспорт серії КА №2988861, РНОКПП) про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Повний текст судового рішення складений 04.05.2018 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.