Справа № 487/5629/17
Провадження № 2-о/487/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання Гладкої К.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи № 487/5629/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати його членом сімї, встановити факт проживання однією сімєю із померлим ОСОБА_3 в кімнаті площею 9 кв. м за особовим рахунком № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також встановити факт ведення спільного господарства з останнім. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті батька, ОСОБА_3, звернувся із заявою до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якій просив визнати його наймачем жилого приміщення вищевказаної квартири за особовим рахунком № НОМЕР_1, на що йому було відмовлено із-за відсутності документів, які б підтверджували факт постійного проживання та ведення спільного господарства з померлим.

Ухвалою суду від 14.02.2018 р. справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16.03.2018 р. підготовче судове засідання відкладено до 05.04.2018 р.

10.04.2018 р. заявник надав уточнену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення в якій остаточно просив встановити факт проживання однією сімєю із померлим ОСОБА_3 в кімнаті площею 9 кв. м за особовим рахунком № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визнати його членом сімї ОСОБА_3, а також встановити факт ведення спільного господарства з останнім.

Крім того, 10.04.2018 р. представник заявника заявив клопотання про залучення до участі в справі у якості заінтересованої особи Миколаївської міської ради, у зв'язку з чим в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 27.04.2018 р., залучено Миколаївську міську раду у якості заінтересованої особи.

Ухвалою суду від 27.04.2018 р. підготовче судове засідання було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті на 05.05.2018 р.

Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заінтересована особа до судового засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.06.2000 р. ОСОБА_3 виділено в користування житлову кімнату площею 9 кв.м., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 виділено в користування дві житлові кімнати площею 12.3 та 17,2 кв.м. ЖКП «Чорноморбатсервіс» було зобовязано створити окремі особові рахунки.

ОСОБА_4 було створено особовий рахунок №. ОСОБА_3 було створено особовий рахунок №.

Зазначена вище квартира не є приватизованою та належить до комунальної власності.

18.03.2017 р. ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФП №256747.

18.07.2017 р. заявник звернувся до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради з заявою, в якій просив визнати його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2, особовий рахунок № замість його батька ОСОБА_3 та укласти з ним договір найму зазначеного вище жилого приміщення разом з оригіналами заяв ОСОБА_5М та ОСОБА_4, в яких вони не заперечували проти визнання його наймачем та укладенням зі ний договору найму.

Виконавчий комітет Миколаївської міської ради у листі від 17.08.2017 р. №1642/02.0201-22/02.11/14/17 відмовив заявнику мотивуючи це тим, що в матеріалах поданої заяви відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання його з батьком ОСОБА_3 та доказів введення з ним спільного господарства. Також було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення певних юридичних фактів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК Українита не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Встановлення факту постійного проживання разом із померлим заявнику необхідно для оформлення права користування нерухомим майном, що перебувало у користуванні ОСОБА_3.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сімєю є особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Для визнання осіб сімєю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживав спільно зі своїм батьком ОСОБА_3, матір'ю ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 до 18.03.2017 р. включно (довідки ЖКП «Бриз» від 24.10.2017 р. №3483, №3484, акт про проживання).

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, судом необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили факт проживання заявника разом з батьком ОСОБА_3, саме в спірній кімнаті. Крім того повідомили, що ОСОБА_1 вів з батьком спільне господарство (купівля побутової техніки, ремонт та інше) та разом із братом ОСОБА_5 поніс витрати на поховання померлого.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 в кімнаті площею 9 кв. м за особовим рахунком № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що він є членом сімї ОСОБА_3, а також факт ведення спільного господарства з останнім, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 із ОСОБА_3 в кімнаті площею 9 кв. м за особовим рахунком № НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати ОСОБА_1 членом сімї ОСОБА_3.

Встановити факт ведення спільного господарства ОСОБА_1 з ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області або через Заводський районний суд м. Миколаєвапротягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту і набирає законної сили з дня наступного після закінчення вказаного строку, якщо не буде оскаржене.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, , розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Адміральська, 20.

Суддя І.В.Боброва