н/п 2/490/2812/2018 Справа № 490/5740/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого у справі судді Гуденко О.А.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення ним повноліття, у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з 11 жовтня 2008 року по 24 січня 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у період якого 19 жовтня 2012 року у них народився син - ОСОБА_6, який після розірвання сторонами шлюбу проживає разом із нею.

З січня 2016 року відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину, матеріальну допомогу не надає. Позивач не має можливості самостійно, власними коштами забезпечити належний рівень розвитку сина. Відповідач працює неофіційно за кордоном, має високий заробіток, отже може сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Позивач зазначила, що дитина окрім відвідування дошкільного навчального закладу проходить курс психологічної корекції, відвідує заняття у спортивній секції з карате та класі образотворчого мистецтва, що потребує значних коштів.

У звязку з тим, що відповідач працює за кордоном та має достатній дохід, позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав. У судовому засіданні позов визнав частково, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина не заперечує, але через відсутність стабільного заробітку згоден сплачувати аліменти у розмірі 1700 -1800 грн. щомісяця.

Заслухавши вступне слово учасників справи, зясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 11 жовтня 2008 року. У період шлюбу, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 176334 від 23 жовтня 2012 року, у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року у цивільній справі № 490/10697/16-ц шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матірю у будинку № 204 по вул. Силікатній у м. Миколаєві, який належить на праві приватної власності матері позивачки ОСОБА_7 та підтверджується довідкою, виданою сектором соціально-економічного розвитку мікрорайону Матвіївка адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради № 427/4 від 10 липня 2018 року.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України на мати та батька покладено рівні обовязки щодо дитини, від виконання яких вони не звільняються внаслідок розірвання шлюбу та проживання окремо від дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом із яким проживає дитина.

Згідно довідки, виданої 03 жовтня 2018 року субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_8, ОСОБА_6 з 2015 року проходить курс психологічної корекції в Центрі психологічних послуг «ИНДИГО», вартість абонементу складає 2 000,00 грн.

Відповідно до довідки, виданої 28 вересня 2018 року Дитячою школою мистецтв № 3 за № 40/18, ОСОБА_6 з 01 листопада 2017 року навчається в класі образотворчого мистецтва. Вартість навчання з 01 листопада 2017 року по 01 червня 2018 року складала 157,00 грн., а з 01 жовтня 2018 року 240,00 грн. у місяць.

Згідно квитанції ГУ Ощадбанку м. Київ від 20 вересня 2018 року, позивачем перераховано кошти у сумі 259,00 грн. на рахунок Дошкільного навчального закладу № 52 з призначенням платежу «батьківська плата від ОСОБА_6».

Наведені позивачем аргументи на підтвердження позовних вимог (щодо розвитку здібностей дитини, відвідування Центру психологічної корекції) відносяться до додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, обовязок участі у яких покладено статтею 185 СК України у тому числі на того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернув увагу судів на те, що при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) їх має бути визначено у рішенні окремо.

Враховуючи, що позивачем вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину не заявлялися, суд оцінює вказані докази, як неналежні, тобто такі, що не містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно записів у трудовій книжці відповідача, останнє місце його роботи було у товаристві з обмеженою відповідальністю «Рекар Транс» на посаді директора у період з 01 січня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

Згідно пояснень відповідача, він перебуває на обліку як безробітний у Миколаївському регіональному центрі зайнятості з жовтня 2018 року.

Дослідженням у судовому засіданні наданого відповідачем закордонного паспорту установлено, що останній періодично упродовж останніх років та поточного року перетинав кордон України з Польщею, перебуваючи там по декілька місяців поспіль.

Відповідач не заперечує той факт, що раніше виїжджав на заробітки за кордон, де працював різноробочим на будівництві, однак через незадовільну оплату праці на сьогоднішній день такі поїздки припинено.

З огляду на викладене, суд критично оцінює як надані відповідачем докази на підтвердження його безробіття та відсутності заробітку, так і твердження позивачки про стабільний високий дохід відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2300 грн. щомісяця, внаслідок чого позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 11 липня 2018 року.

На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2 300,00 грн. (дві тисячі триста гривень) щомісяця, починаючи з 11 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_5; 54048, м. Миколаїв, вул. Силікатна, 204; паспорт серії ЕР 337915.

Відповідач: ОСОБА_3; зареєстрований за адресою: 55320, Миколаївська обл., Арбузинський р-н, с. Воєводське, вул. Комсомольська, 23; фактично мешкає за адресою: 54000, м. Миколаїв, вул. Вінграновського, 39.

Повне рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя Гуденко О.А.