Справа № 500/4706/18
Провадження № 2/500/2742/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Швець В.М.,

при секретарі Кузьменко О.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла справу за позовом ОСОБА_2 до Комишівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3, померлого 23.04.2015 року, право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8284 га, (кадастровий №:01:001:1674), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34925676 від 15.03.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20; земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,691 га, (кадастровий №:01:001:1673), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 37191109 від 06.05.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20; земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 7282 га, (кадастровий №:01:003:1173), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34470603 від 04.03.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане майно належало ОСОБА_3 23.04.2015 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять вищевказані земельні ділянки. 20.11.2012 року ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 20 листопада 2012 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №185 на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0062245, площею 2, 69 в умовних кадастрових гектарах, виданий Ізмаїльською районною адміністрацією від 10.09.1996р. імя позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом та за законом.

При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину ОСОБА_2 було відмовлено, у звязку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, відсутній.

Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно: земельна ділянка, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 8284 га, (кадастровий № :01:001:1674), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34925676 від 15.03.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20, що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2015р., інд. номер: 34925686;

земельна ділянка, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 691 га, (кадастровий № :01:001:1673), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 37191109 від 06.05.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20, що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.03.2015р., інд. номер: 34445407;

земельна ділянка, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 7282 га, (кадастровий № :01:003:1173), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34470603 від 04.03.2015р. і зареєстроване відділом Дерземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області реєстр. номер: 20, що підтвержується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2015р., інд. номер: 34470834.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 410182, виданим 28.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 23.04.2015 року.

Після смерті ОСОБА_3П згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять вищезазначені земельні ділянки.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36206253 від 24.12.2013р. ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 20 листопада 2012 року, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 185 на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0062245, площею 2, 69 в умовних кадастрових гектарах, виданий Ізмаїльською районною адміністрацією від 10.09.1996р. імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом мають особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1245 Цивільного кодексу України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Тобто, вищевказані земельні ділянки, що належали спадкодацю ОСОБА_3 не охоплені зазначеним вище заповітом, тому спадкоємцями вони успадковуються на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя , якій його пережив, та батьки.

Спадкоємцями ОСОБА_3 за законом є:

ОСОБА_4 дружина спадкодавця;

ОСОБА_2 донька спадкодавця;

ОСОБА_5 син спадкодавця.

Згідно п. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, якій постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 2090 від 31.10.2016р. зі спадкодавцем, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані по вул. Дунайська (колишнія назва вул. Піонерська), № 1 в с. Комишівка Ізмаїльського району, позивачка, донька ОСОБА_2 дружина ОСОБА_4, та син спадкодавця ОСОБА_5

Дружина спадкодавця, ОСОБА_3 ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 відповідно до норм ст. ст. 1268, 1270 Цивільного кодексу України, у встановлений законом строк надали до Ізмаїльської державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, на користь позивачки ОСОБА_2, згідно чого була заведена спадкова справа № 368/2014 від 29 липня 2015 року, після померлого 23 квітня 2015р. ОСОБА_3, про що свідчить лист Ізмаїьської державної нотаріальної контори від 04.09.2015р. № 2134/02-14.

Позивачка, ОСОБА_2, відповідно до вимог ст. 1270 Цивільного кодексу України надала заяву про прийняття спадщини, про що свідчить лист Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 04.09.2015р. № 2133/02-14.

Проте, Ізмаїльська державна нотаріальна контора Одеської області розяснила позивачці, ОСОБА_2, що відповідно до п. 4.20 глави 11.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до Комишівської сільської ради (, Одеська область, Ізмаїльський район, с.Комишівка, вул.Мира, 3) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 8284 га (кадастровий № :01:001:1674), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується свідоцтвом про право власності індексний номер: 34925676 від 15.03.2015 року, що залишилась після ОСОБА_3, померлого 23.04.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 691 га (кадастровий № :01:001:1673), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується свідоцтвом про право власності індексний номер: 37191109 від 06.05.2015р., що залишилась після ОСОБА_3, померлого 23.04.2015 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 7282 га (кадастровий № :01:003:1173), що розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, право власності на яку посвідчується свідоцтвом про право власності індексний номер: 34470603 від 04.03.2015р., що залишилась після ОСОБА_3, померлого 23.04.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2018 року.

Суддя: ОСОБА_6