П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 753/18171/18

Номер провадження № 22-ц/824/3129/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року, постановлену під головуванням судді Заставенко М. О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за минулий час, присудження аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 за минулий час, а саме за 8 (вісім) років з моменту розірвання шлюбу, у розмірі 47 780 грн. 60 коп., стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усього заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання даної позовної заяви до суду і до повноліття сина. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 47 035 грн. 00 коп., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року (а.с.63-64) матеріали даної цивільної справи передано (направлено) до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за підсудністю.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 05 жовтня 2018 року подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, у зв'язку з допущенням судом першої інстанції порушення норм процесуального права, а також неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Так, зареєстрованим місцем проживання позивача є наступна адреса: АДРЕСА_1, втім за наведеною адресою знаходиться нерухома приватна власність відповідача, з яким позивач із сином не проживають після розірвання шлюбу між сторонами.

Зареєстрованим місцем перебування позивача є наступна адреса: АДРЕСА_2. За казаною адресою позивач проживає на підставі Договору найму (оренди) квартири від 01 січня 2018 року. Крім того, позивач зазначає, що з 2010 року вони з сином проживають у місті Києві, вона має постійну роботу, а син ходить до школи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, копія якої направлялась учасникам справи разом з копією апеляційної скарги, роз'яснено право подати відзив. Відзив подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, суд першої інстанції виходив з того, що місце проживання позивача зареєстроване у АДРЕСА_1, вказану адресу позивач також зазначає у позовній заяві, як адресу зареєстрованого місця проживання.

Крім того, відповідач, згідно тексту позовної заяви, також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, а проживає за адресою: Росія, АДРЕСА_3.

З наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна Дарницькому районному суду міста Києва і повинна розглядатись за місцем реєстрації позивача.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала не відповідає в повній мірі вимогам процесуального закону, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України передбачає можливість альтернативної підсудності справ за вибором позивача, зокрема справ про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення та інше (ч.1 ст.28 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1

Разом з тим, звертаючись саме до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, позивач керувалась тим, що постійним місцем її перебування є наступна адреса: АДРЕСА_2.

На підтвердження адреси офіційного місця перебування, позивач надала до позовної заяви копію Договору найму (оренди) квартири №1 від 01 січня 2018 року (а.с.34-37).

Враховуючи наведене, колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу, дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки суд першої інстанції не дослідив в повній мірі надані позивачем підтверджуючі документи місця її перебування у Дарницькому районі міста Києва та дійшов помилкових висновків про непідсудність даної справи Дарницькому районному суду міста Києва.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи, що постановлену судом ухвалу про передачу справи за підсудністю не можна назвати законною та обґрунтованою, суд діяв з порушенням норм процесуального права, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367-368, 369, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В.Шахова