Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/195/18

26 квітня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 11359 грн. 48 коп. заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 30.12.2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 30.12.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов»язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу по справі ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач по справі ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

У разі виникнення прострочених зов»язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідач по справі ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору і станом на 25.12.2017 року має заборгованість в розмірі 11359,48 грн., яка складається з наступного: 316,89 грн. тіло кредиту, 4124,86 грн. нараховано відсотки за користування кредитом, 5900,61 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 517,12 грн. штраф (процентна складова).

Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.12.2013 року у розмірі 11359 грн. 48 коп., а також судові витрати по справі в сумі 1762 грн.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати у відсутності їх представника.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього заборгованості, однак просить зменшити розмір нарахованої пені.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву б/н від 30.12.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач по справі ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких ОСОБА_1 дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

ОСОБА_1 зобовязався на підставі п. 2.1.1.5.5 договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобовязання за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

У разі виникнення прострочених зов»язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Банк свої зобов»язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору і станом на 25.12.2017 року його заборгованість перед банком становить 11359,48 грн., яка складається з наступного:

- 316,89 грн. тіло кредиту;

- 4124,86 грн. відсотки за користування кредитом;

- 5900,61 грн. нарахованої пені;

а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг:

- 500 грн. штраф (фіксована частина);

- 517,12 грн. штраф (процентна складова).

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту, нарахованих відсотках та по штрафах є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розміру нарахованої пені, то в даному випадку суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Між тим, відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі №1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.

Пунктом 27 абз. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Тобто, при вирішенні питання про зменшення неустойки необхідно враховувати конкретну ситуацію, інтереси обох сторін та їх майновий стан, ступінь виконання зобов'язання, причини неналежного виконання зобов'язання та форму вини боржника, співрозмірність розміру неустойки наслідкам порушення.

В той же час, відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства України є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільного права та інтересу.

Беручи до уваги, що розмір нарахованої неустойки (пені) є значним в співвідношенні до розміру заборгованості по кредиту; що судом не здобуто доказів спричинення позивачу збитків, тому суд вважає, що в даному випадку наявні підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України і зменшення розміру неустойки до 1000 грн.

Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнувши з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» - 6458 грн. 87 коп заборгованості за кредитним договором б/н від 30.12.2013 року, а саме: 316,89 грн. по тілу кредиту; 4124,86 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 1000 грн. нарахованої пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 517,12 грн. штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача.

На підставі наведеного, ст.ст. 511, 526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. 258, ч.6 ст. 259, ст. 263, ст. 265, ч.1 ст. 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, п.і. 78431, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. №3111, МФО 305299 6458 грн. 87 коп., заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 30.12.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, п.і. 78431, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. №3111, МФО 305299 - 1762 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 07.05.2018 року.