Справа № 579/1887/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 через представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 липня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу 6 квітня 2016 року у них народився син ОСОБА_4.

ОСОБА_5 проживає разом з нею. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку; на сина ОСОБА_6, який має інвалідність, отримує державну соціальну допомогу.

Самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина вона не може, а тому батько, який здоровий та працездатний, на її думку, може сплачувати аліменти на рівні 1500 грн. При сплаті аліментів у вказаному розмірі забезпечується їх рівність, як батьків, при несенні обовязку утримання дитини, в той же час даний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонічного розвитку дитини.

Також відповідач ухиляється від її утримання, незважаючи на те, що вона має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

На її думку, сама по собі відсутність у відповідача роботи та стабільної заробітної плати не є достатньою підставою для стягнення аліментів у незначних розмірах, якщо він є фізично здоровою та працездатною особою. Він (відповідач) інших утриманців не має, є працездатним, його стан здоровя дозволяє йому працювати, а тому вона вважає, що він зможе сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її, ОСОБА_1, утримання в розмірі 1500 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

Позивач та її представник ОСОБА_3, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявились, від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.27).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність позивача та її представника.

Відповідач, який відбуває покарання в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 25). Клопотань про участь в судовому засіданні, а також інших заяв, клопотань чи відзиву суду не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7). ОСОБА_5 народилась у шлюбі, в якому сторони перебувають з 30 липня 2014 року (а.с.6).

Згідно довідки для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, виданої управлінням соціального захисту населення Кролевецької РДА 13.12.2017 року за №11, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, має інвалідність (а.с.10).

ОСОБА_5 проживає та зареєстрований разом з матірю по вул.Новоселівська, 17 в с.Буйвалове Кролевецького району Сумської області, що підтверджується довідками виконавчого комітету Бувалівської сільської ради Кролевецького району Сумської області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та про склад сімї від 25.09.2018 року за №№338, 339, 337 відповідно (а.с.8, 9, 11). Відповідач відбуває покарання в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)» (а.с.24).

Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини та позивача, як дружини, з якою проживає дитина ОСОБА_4 віком до трьох років

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України

Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно п.п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 грудня 2018 року розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить 1626 грн., тому розмір аліментів на дитину віком до 6 років повинен становити не менше 813 грн. 00 коп. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно та на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 трьох років.

При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на дитину, суд враховує, що відповідач є працездатним, на даний час відбуває покарання в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)» (а.с.24), про незадовільний стан здоровя та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен виконувати свої батьківські обовязки стосовно дитини, в тому числі утримувати її і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому суд також враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка не працює, здійснює догляд за сином віком до трьох років, отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_4 (а.с.10) і стягнення аліментів є необхідним для захисту інтересів дитини.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їй законом, в тому числі надати докази.

На позивача покладений обовязок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені нею обставини.

Позивачем не надано доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів на дитину повинен становити 1500 грн. щомісячно.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи працює вона та від її матеріального стану. Виникнення у неї права на утримання повязується лише з однією умовою - відповідним матеріальним станом чоловіка - батька дитини. Право на утримання у дружини - матері існує паралельно із правом дитини на утримання від батька і не залежить від нього.

Судом встановлено, що відповідач на даний час відбуває покарання в державній установі «Катеринівська виправна колонія (№46)», доказів того, що він працює, отримує дохід та може надавати матеріальну допомогу дружині, немає.

Позивачем, всупереч ст. 81 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження можливості ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, враховуючи матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину задоволенню не підлягають.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, положення ст.ст. 180 - 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний виконувати свої батьківські обовязки щодо дитини, в тому числі утримувати її, і з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, розмір яких суд визначає 813 грн. 00 коп. щомісячно з щорічною індексацією відповідно до закону, оскільки сторони не домовилися про інше. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і не буде порушувати прав та інтересів відповідача.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованості.

Суд вважає, що позивач не позбавлена можливості за погодженням з відповідачем, чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів згідно ч. 1 ст. 192 СК України, а також щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба дитини тощо) згідно ст.185 СК України.

Враховуючи положення ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня предявлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.ст. 84, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 280, 282, 430 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1, місце проживання: поштовий індекс 41353, Сумська область, Кролевецький район, с.Буйвалове, вул.Новоселівська, 17, РНОКПП НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце перебування: державна установа «Катеринівська виправна колонія (№46)», поштовий індекс 34541, Рівненська область, Сарненський район, с.Катеринівка, РНОКПП НОМЕР_2, про стягнення аліментів на дитину та дружину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 813 (вісімсот тринадцять) грн. 00 коп. щомісяця з щорічною індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнення аліментів проводити з 5 жовтня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7