Дата документу 11.12.2018 Справа № 332/5338/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/5338/15 Головуючий у 1 інстанції Мєркулова Л.О.
Провадження № 22-ц/807/1014/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Азов-2000» про стягнення грошових коштів за договором фінансування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Азов-2000» про стягнення грошових коштів за договором фінансування.

Разом з позовом до суду надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 та ПАТ «Азов-2000», в межах ціни позову 800 000,00 грн.

Ухвалою від 16 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою від 13 грудня 2017 року за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_5 заходи забезпечення позову, накладеного ухвалою від 25.12.2015 року скасовано.

В жовтні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу на ухвалу від 25.12.2015 року. В апеляційній скарзі зазначив, що не приймав участі у справі, проте нерухоме майно, на яке було накладено арешт ухвалою від 25.12.2015 року перебуває в іпотеці ПАТ «Універсал Банк», і таким чином права та інтереси іпотекодержателя були порушені. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Окрім цього до апеляційної скарги додано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.10.2018 року, з якого вбачається, що арешт, накладений ухвалою від 25.12.2015 року скасовано не було (а.с. 88).

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 31 жовтня 2018 року (а.с.104), в порядку передбаченому ст. 360 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі для надання можливих відзивів на апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» надавався строк до 16 листопада 2018 року.

В строк до 16 листопада 2018 року на адресу апеляційного суду відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло.

В силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 Та Пат «Азов-2000» суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходив забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте колегія суддів не погоджується із висновком суду виходячи з наступного.

Згідно до ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали суду), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки у відповідності до заявлених вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст. 152 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали суду).

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Суд першої інстанції не перевірив відсутність обтяження спірного майна за іншими зобов'язаннями та можливість накладення арешту на нього у забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Азов-2000» про стягнення грошових коштів за договором фінансування.

Між тим, належне на праві власності ПАТ «Азов-2000» майно на час постановлення ухвали знаходилося в іпотеці у забезпечення кредитного договору.

Із доданих до апеляційної скарги документів вбачається наступне.

08 вересня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «Азов-2000» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №6730 відповідно до умов якого ПАТ «Азов-2000» передав ПАТ «Універсал Банк» в іпотеку Дитячий заміський заклад оздоровлення та відпочинку «Одіссей», загальною площею 3976,7 кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька обл., Якимивський район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип (Коса «Пересип»), буд. 114 (а.с.91-92).

Таким чином, забезпечивши позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Азов-2000» про стягнення грошових коштів за договором фінансування, яке передано ПАТ «Азов-2000» в іпотеку ПАТ «Універсал Банк» накладенням арешту на зазначене майно порушує права іпотекодержеталя, передбачені чинним законодавством про першочергове задоволення вимог, забезпечених іпотекою.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову").

Проте, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не вирішував питання з урахуванням зазначених роз'яснень. Окрім цього, ні до позову, ні до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів на підтвердження доводів щодо наявності спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Саме з цих підстав ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2016 року позовна заява була визнана неподаною та повернута позивачу.

Таким чином, судом порушено вимоги ст.ст. 153, 209, 210 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), оскільки оскаржувана ухвала не містить в собі належно викладеної мотивувальної частини.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не обґрунтовуючи та не мотивуючи свій висновок наклав арешт на вказане майно, не перевіривши співмірність заявлених вимог та виду забезпечення позову, не перевіривши чи перебуває вказане майно в іпотеці і чи не порушуються в даному випадку права банку, і чи можливе вирішення вказаного процесуального питання без залучення банку до участі у справі.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» -задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року про забезпечення позову по цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«У задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: