Провадження №2/200/3636/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з вказаним позовом. В позові посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач є батьком дитини та ухиляється від добровільного утримання дитини, матеріальної допомоги на розвиток дитини не надає. Тому позивач просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини на свою користь в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2018 року позов прийнято до провадження в порядку спрощеного провадження.

Копія ухвали від 06.09.2018 року надіслана відповідачу, отримана ним 19.11.2018 року, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що 16.03.2013 року сторони по справі уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ, актовий запис №100.

03.03.2014 року від шлюбу сторін народився ОСОБА_3, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідач по справі будучи батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в утриманні сина участі не приймає, з нього підлягають стягненню аліменти на його утримання.

Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.3, ст.4, ст.5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов'язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім'ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, приходить до висновку, що слід визначити розмір аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина щомісячно в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 / РНОКПП суду не відомий, 49000, АДРЕСА_1/ на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 /РНОКПП НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_1/ аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 / РНОКПП суду не відомий, 49000, АДРЕСА_1/ на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва