РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : - секретаря Райчук Б.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.08.2018 року в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ОСОБА_3 із вимогами щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з останнього на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві представником позивача викладена наступна позиція. Позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, від якого сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якоі згідно виконавчого листа, виданого Жмеринським міськрайонним судом, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліментів в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 04.02.2008 року, до повноліття дитини. На разі неповнолітня ОСОБА_4, яка має хворобливий стан здоров'я, навчається на другому курсі у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури КНУБА, внаслідок чого потребує більше коштів на її утримання, зокрема на проїзд, підручники, харчування, проживання, одяг та інші необхідні для життя речі. Позивачці самостійно важко утримувати дитину, оскільки вона не має постійного місця роботи та не перебуває на обліку у центрі зайнятості населення. Відповідач відмоляється добровільно збільшити розмір аліментів. Обставини щодо збільшення з часу присудження оспорюваних аліментів розміру прожиткового мінімуму для дитини, потреби збільшення витрат на утримання доньки, погіршення стану здоров'я дитини та матеріального становища позивача ввадає підставами для збільшення стягуваних аліментів до заявленого розміру.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.08.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про розгляд справи судом за зареєстрованим місцем його проживання згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не надіслав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження учасниками справи також не представлено.

З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.) ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копій свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.8,9) позивач після розірвання шлюбу із відповідачем одружилась з іншою особою, змінивши власне прізвище на "ОСОБА_1".

Згідно копії виконавчого листа, виданого на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2008 року (а.с.10), змінено розмір стягуваних з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, із визначенням їх в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 04.02.2008 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району від 06.08.2018 року №2568 (а.с.11) позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1; до складу її сім'ї входить дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до вимог ст.181, 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Так, при вирішенні вимог позивача про зміну розміру аліментів суд враховує те, що стороною позивача не доведено обставин того, що після ухвалення попереднього рішення Жмеринського міськрайонного суду від 20.02.2008 року про зміну розміру аліментів, що присуджені до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 змінився матеріальний чи сімейний стан боржника або отримувача вказаних аліментів, оскільки відомостей про визнання цих обставин відповідачем останнім у встановленому порядку не надано, а позивачем всупереч власного обов'язку доказування не представлено належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених її представником обставин щодо зміни майнового стану стягувача ОСОБА_2 Натомість вказаним рішенням суду були враховані обставини незадовільного стану здоров'я платника аліментів ОСОБА_3, що повністю визнала стягувач ОСОБА_2, на підставі яких попередньо визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі 300 грн. було зменшено до розміру 200 грн. щомісячно. В межах обгрунтувань позову щодо збільшення оспорюваних аліментів позивачем не повідомлено та не доведено обставин поліпшення здоров'я відповідача ОСОБА_3

Суд не приймає до уваги доводів представника позивача стосовно необхідності збільшеного обсягу утримання неповнолітньої дитини з підстав підвищення цін на продукти та предмети вжитку, оскільки компенсація збільшення споживчих цін достатньою мірою охоплюється положеннями ч.2 ст.184 СК України стосовно індексації аліментів, які присуджені у твердій грошовій сумі, реалізація чого за відповідним зверненням стягувача не виключається, проте позивачем не здійснена.

Суд також не приймає до уваги твердження сторони позивача стосовно збільшення потреб щодо утримання непонолітньої дочки сторін у зв'язку із перебуванням її на стаціонарному навчанні у Вінницькому коледжі будівництва та архітектури КНУБА, оскільки власне дане навчання не виключає можливості отримання отриманя дитиною власного оходу у виді стипендії. При цьому потреба витрат на розвиток здібностей дитини, до обставин чого також належить навчання у вищому навчальному закладі, належать до визначеного законом самостійного виду додаткових витрат, питання щодо стягнення яких врегульовано вимогами ст.185 СК України, що не визначає підстав для включення їх до складу аліментних зобов'язань.

До самостійного виду вказаних додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, зазначеною нормою закону віднесено також витрати, викликані її хворобою, розмір участі батьків у разі спору передбачає його вирішення судом при зверненні за іншим предметом позову, аніж вимога щодо збільшення розміру аліментів.

Отже, заявлена представником позивачем вимога про зміну розміру аліментів щодо його визначення у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно не є належно обґрунтованою та аргументованою, оскільки жодних відомостей стосовно можливості її сплати стороною позивача суду не представлено.

Відтак, із дотриманням принципу розумності та справедливості судом за рівності обов'язку обох батьків щодо надання утримання неповнолітній дитині, стосовно чого не має визначального значення повідомлена позивачем обставина щодо її перебування на обліку в центрі зайнятості населення, що не становить ознак її непрацездатності та не обмежує можливості отримання додаткового доходу, суд визначає за необхідне збільшити оспорюваний розмір аліментів, встановивши його у твердій грошовій сумі 1000 грн., що перевищуючи мінімальний гарантований законом прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 10 років відповідатиме потребам забезпечення належного утримання дитини та не обмежуватиме невиправдано права платника аліментів, що визначає підстави часткового задоволення позову.

Також суд, вважає що чинні зміни у законодавстві щодо поширення мінімального гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку серед іншого на аліенти, які визначається у твердій грошовій сумі, потребує вказівки відповідного застереження щодо оспорюваних аліментів.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за ставкою заявлених вимог майнового характеру, оскільки об'єктивних відомостей щодо належності відповідача до визнченого законом переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, суду наразі не представлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.10, 12, 13, 19, 89, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.3, 27 Конвенції про права дитини, Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року "Про ратифікацію Конвенції про права дитини", ст.179-184,192 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які присуджені до стягнння з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2008 року, та стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8

Виконання рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2008 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно, припинити з дня набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця АДРЕСА_2) на користь держави (рахунок отримувача 2006, отримувач коштів УК у Жмеринському району/м.Жмеринка/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, пункт 1.1.2) 704 гривні 80 копійок судового збору.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.