Провадження №2/521/1146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, сторона позивача вказувала, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника воєнізованої служби охорони регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з наказом членів правління ПАТ «Укрзалізниця» від 30 червня 2017 року №79 начальника воєнізованої служби охорони Публічного регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 було звільнено за ст. 40 ч.1 п. 3 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин посадових обовязків.

На підставі вищевказаного наказу директором регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 було видано наказ №512/ос від 30 червня 2017 року про звільнення начальника воєнізованої служби охорони регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин за ст. 40 ч.1 п. 3 КЗпП України.

Крім того, згідно з наказом начальника регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 27 вересня 2016 року №НОК-38/171, згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» від 30 листопада 2016 року №147, згідно з наказом начальника регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 01 березня 2017 року №НОК-38Л2, згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» від 05 квітня 2017 року №48 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді винесення доган за неналежне виконання посадових обовязків, які, на думку позивача, є незаконними, та підлягають скасуванню.

Позивач вважає, що адміністрацією підприємства при його звільненні були допущені значні порушення трудового законодавства, що явилось підставою для звернення до суду із вимогами про визнання наказу ПАТ «Укрзалізниця» №79 від 30 червня 2017 року про звільнення; а також похідного від нього наказу директора регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» №512/ос від 30 червня 2017 року про звільнення; наказу начальника регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 27 вересня 2016 року №НОК-38/171, наказу ПАТ «Українська залізниця» від 30 листопада 2016 року №147, наказу начальника регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 01 березня 2017 року №НОК-38Л2, наказу ПАТ «Українська залізниця» від 05 квітня 2017 року №48 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді винесення доган за неналежне виконання посадових обовязків - незаконними, поновлення на роботі та стягнення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Також, сторона позивача просила поновити ОСОБА_1 строк звернення із заявою до суду про оскарження наказів, виданих стороною відповідача.

Позивач ОСОБА_1 та його повноважний представник у судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Повноважні представники ПАТ «Укрзалізниця» у судове засідання зявилися, заперечували проти задоволення позовних вимог, просили суд відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строк на оскарження наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, а факти порушення ОСОБА_1 були зясовані, що стало приводом для звільнення.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову в повному обсязі виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з наказом Одеської залізниці №220/НОК від 21 травня 2004 року працював на посаді начальника служби воєнізованої охорони Одеської залізниці.

Згідно з наказом членів правління ПАТ «Укрзалізниця» від 30 червня 2017 року №79 начальника воєнізованої охорони Публічного регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 було звільнено за ст. 40 ч.1 п. 3 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений із вищевказаним наказом 30 червня 2017 року о 14 годині 23 хвилини.

На підставі вищевказаного наказу директором регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 було видано наказ №512/ос від 30 червня 2017 року про звільнення начальника воєнізованої служби охорони регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 за систематичне невиконання трудових обовязків без поважних причин за ст. 40 ч.1 п. 3 КЗпП України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 також був ознайомлений із вищевказаним наказом 30 червня 2017 року о 14 годині 23 хвилини.

Згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» від 30 листопада 2016 року №147, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді винесення догани за неналежне виконання посадових обовязків, яке полягає у незабезпеченні організації відповідної роботи та відсутності належного контролю за роботою підлеглих.

Так, як вбачається з наказу у першому кварталі 2017 року погіршилися показники роботи служби воєнізованої охорони товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений із вищевказаним наказом 06 грудня 2016 року.

Підставою для видання наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 30 червня 2017 року №79 явилось подання директора регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 від 15 травня 2017 року №Н-7/359, згідно якого слідує, що на нараді 12 травня 2017 року було розглянуто випадок незаконного втручання в діяльність регіональної філії, а саме викрадення 26 квітня 2017 року двох кришок та однієї обмотки дросель-трансфоматора біля прохідного світлофору №2 Зелена-Яковлівка в зоні відповідальності Знамянського загону воєнізованої охорони.

На цій нараді було встановлено, що через неналежне ставлення ОСОБА_1 до виконання своїх обовязків, мало місце викрадення.

Крім того, згідно з наказом начальника регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 01 березня 2017 року №НОК-38/12, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді винесення догани за неналежне виконання посадових обовязків у частині організації роботи по здійсненню охорони вантажів на шляху прямування та у парках станцій, профілактичних заходів, спрямованих на запобігання крадіжок вантажів, матеріальних цінностей філії, незаконного проїзду у вантажних поїздах та ходіння сторонніх осіб залізничними коліями у невизначених місцях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був ознайомлений із вищевказаним наказом 13 березня 2017 року.

Також, згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» від 05 квітня 2017 року №48 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді винесення догани за неналежне виконання посадових обовязків, яке полягає у порушенні вимог ст. 139 КЗпП України щодо сумлінного, своєчасного і точного виконання вказівок та розпоряджень власника або уповноваженого органу.

Згідно листків непрацездатності ОСОБА_1 №058329 від 06 лютого 2017 року, №360606 від 10 квітня 2017 року, №360072 від 03 травня 2017 року, №784253 від 06 червня 2017 року, позивач у період з 30 грудня 2017 року до 06 лютого 2017 року, з 20 березня 2017 року до 10 квітня 2017 року, з 10 квітня 2017 року до 03 травня 2017 року, з 15 травня 2017 року до 02 06 червня 2017 року був тимчасово непрацездатний, проходив амбулаторний режим лікування.

Суд погоджується із позицією сторони відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 не використав своє право на оскарження наказів щодо притягнення нього до дисциплінарної відповідальності та пропустив строк без поважних причин, адже у нього був час для реалізації свого права на звернення до суду. Крім того, були встановлені факти порушення ОСОБА_1 своїх службових обовязків, що стало підставою для звільнення.

Як регламентує ст. 40 ч.1 п.3 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідні дії адміністрації ПАТ «Українська залізниця» щодо звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 40 ч.1 п.3 КЗпП України відповідають положенням трудового законодавства, позивачем в суді не спростовано, а підтверджено факти неодноразового притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно із відповідними наказами, строк на оскарження яких позивачем пропущено без поважних причин.

Як регламентує ст. 43-1 ч.1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації; чи звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Так, відповідно до виписки з протоколу №25 Профспілки залізничників і транспортних будівельників України, затвердженої головою профспілкової організації управління «Одеська залізниця», профспілковою організацією управління «Одеська залізниця» надано згоду на звільнення начальника служби воєнізованої охорони ОСОБА_1 на підставі ст. 40 ч.1 п. 3КЗпП України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд не може погодитись із обґрунтованістю базових вимог ОСОБА_1 про скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та наказів про його звільнення. Оскільки при розгляді справи суд не виявив порушень закону в діях адміністрації Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», щодо винесення вищевказаних наказів та відмовляє в задоволенні цих вимог, відсутні підстави для задоволення похідних вимог особи про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, п.п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: