Справа №639/2643/17
Провадження №2/639/183/18
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/2643/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії в якій просив суд визнати заселення і змови з відповідачем незаконними та повернути майно (житло) володарю від набувшої його без достатньої правової підстави по АДРЕСА_1 обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, яка мала у власності помешкання по АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що вказані приміщення належить йому на праві власності в порядку спадкування за законом. 08.04.2006 року ОСОБА_4 за усною згодою заселила ОСОБА_2 у спірне приміщення, будь-якої згоди щодо цього у інших спадкоємців вона не отримувала. На думку позивача вказані дії порушили його право власності та права власності інших спадкоємців, що і вимусило його звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 19 травня 2017 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії до розгляду цивільної справи № 639/3264/16-ц, 2/639/107/17 за позовом ОСОБА_1 до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5 про визнання незаконними /протиправними / дії або бездіяльність, визнання права власності на спадкування, визнання права на земельну ділянку, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2018 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року - скасовано. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії - направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року у даній справі було призначено повторний автоматичний розподіл справи на підставі п. 2.3.49 та п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018 року для розгляду даної цивільної справи, суддею було визначено головуючого суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про об'єднання в одне провадження декількох справ - відмовлено.

УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі 3-тьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_4 - відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що як вбачається з відповіді КП «ХМ БТІ» від 01.06.2006 року, до прийняття рішення Жовтневого РІК від 05.05.1971 року № 142-38 за ОСОБА_7 в КП «Харківське міське БТІ» було зареєстроване право власності на 1/5 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.09.1947 року, нотаріусом 1-ї ХМНК, р.№ 22416/1. (а.с. 32)

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.07.1992 року. (а.с. 33)

За життя ОСОБА_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб. (а..с 33)

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_3, яка за життя проживала за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 35, 36-38)

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про Смерть серії НОМЕР_2 від 10.03.2005 року. (а.с. 34)

Як вбачається з відповіді 5 ХДНК від 04.08.2006 року, після померлої - ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_3, яка мешкала в АДРЕСА_1 подана заява 31.08.2005 р. під № 2261 від племінника, ОСОБА_6, який мешкає в АДРЕСА_3 про прийняття спадщини на долю померлої - ІНФОРМАЦІЯ_9 року матері - ОСОБА_9, та заведена спадкова справа за № 586/2005 р.

Після померлого - ІНФОРМАЦІЯ_10 року ОСОБА_8, який мешкав в АДРЕСА_1 подана заява 14.06.2005 року під № 954 від дружини - ОСОБА_4, яка мешкає в АДРЕСА_4, про прийняття спадщини, згідно ст. 1261 ЦК України. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. (а.с. 113)

Як вбачається з відповіді 5 ХДНК від 09.02.2008 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_3, що мешкала в АДРЕСА_1, заведена спадкова справа за № 586/2005 та 30 серпня 2006 року надійшла заява за № 1428 від ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_5, про прийняття спадщини на долю своєї померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 року матері ОСОБА_10 (рідної сестри спадкодавиці) - по праву представлення. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалося. (а.с. 3)

Так, на думку позивача, йому та іншим спадкоємцям належить право власності на приміщення в будинку АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 піклувалася про ОСОБА_3 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується довідкою від 31.07.2000 року. (а.с. 72)

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_4 за усною домовленістю поселила у спірному будинку - ОСОБА_2, яка на думку позивача немає ніяких достатніх на те підстав для проживання у спірному будинку, та що її проживання порушує його права як власника та права інших спадкоємців.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.1,2 ст.319 ЦК України)

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст. 321 ЦК України)

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч вказаним вимогам закону позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин справи та суті його позовних вимог. Так позивачем не було надано суду доказів того, що він є власником частини будинку АДРЕСА_1. Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач на теперішній час проживає у спірному приміщенні та на якій правовій підставі, та що її дії порушують права ОСОБА_1, які підлягають захисту в судовому порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 265, 281-282 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 317, 319, 321 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання усних угод на заселення недійсними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.12.2018 року.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_6

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_3, виданий Валківським РВ УМВС України в Харківській області 13 березня 1996 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_7

Суддя В.В. Труханович