Справа № 333/4200/18
Провадження №2/333/2264/18
11 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу
ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача 1: ОСОБА_2, відповідача 2: ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
26.11.2018 року на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, яку судом прийнято до розгляду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві особистої приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У спірній квартирі, окрім позивача, зареєстровані відповідачі та малолітня дитина відповідача 2. На початку 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_4 добровільно покинули спірну квартиру. Реєстрація відповідачів в квартирі позивача чинить останньому перепони у користуванні власністю. ОСОБА_1 вимушений безпідставно сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги з урахуванням відповідачів за адресою спірної квартири та не може оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. З цих підстав, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 до зали судового засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 11.12.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява, відповідно до змісту якої, остання просить суд справу розглядати за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до зали судового засідання не з'явились, на адресу відповідачів, за якою останні зареєстровані, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися конверти з причини «за незапитом», з невідомих суду причин відповідачі не з'явились за їх отриманням. Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідачів в судові засідання. У зв'язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи 1 до зали судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи 2 до зали судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просила суд прийняти рішення в інтересах дитини.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2018 року у справі № 333/5397/17 визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 батька - ОСОБА_6. Зазначене рішення набуло законної сили 02.03.2018 року (а.с. 9-11).
Також, доказом того, що позивач у справі є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2018 року №118533369 (а.с. 7).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.
Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 20.08.2018 року №01-17/01/5230 (а.с. 20-21).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Із змісту позовної заяви слідує, що відповідачі 1,2 та малолітня дитина відповідача 2 з початку 2005 року добровільно покинули квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та за місцем реєстрації не проживають. Доказів протилежного матеріали справи №333/4200/18 не містять та відповідачами не надано. З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 є власником спірної квартири, враховуючи відсутність в матеріалах справи №333/4200/18 будь-яких доказів, що підтверджують родинні відносини між сторонами, а також існування між останніми договірних відносин, пов'язаних з наданням відповідачам 1,2 у користування спірного житла, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. судом покладається на відповідачів 1,2. Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.
Повне рішення складено 17.12.2018 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова