Справа № 500/1219/18
Провадження № 2-о/500/55/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту приналежності до болгарської національності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилася 20 червня 1981 року в с. Кальня Деражнянського району Хмельницької області. ЇЇ батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_3. В її свідоцтві про народження національність її матері вказана «українка». Проте мати її матері (її бабка)- ОСОБА_4 була болгаркою. З народження заявник виховувалася в болгарських традиціях та вважає себе болгарином. На теперішній час вона бажає відновити національність своїх предків із зазначенням належності її до болгарської національності, відновивши свою дійсну національність, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту належності до болгарської національності заявнику необхідно для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями.

Заявник у судове засіданні не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Ізмаїльського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень по справі немає.

Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії II-БВ №307606, виданого 29.06.1981 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5. (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про народження матері заявника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком вказано ОСОБА_7, в графі національність вказано «українець», матірю вказана ОСОБА_4, в графі національність вказано «болгарка». (а.с.9)

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено та такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

На момент набуття чинності Конституцією України від 28.06.1996 року, був чинним Указ Президента України, що передбачав право громадян на зміну національності. Скасування цього Указу Указом від 27.01.1999 року звузило обсяг прав громадян, що не є допустимим, оскільки, відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу прав і свобод, що існували до прийняття Конституції України.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно - правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та поновлювати національність і примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не дозволяється.

Згідно зі ст.300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, з метою захисту прав та законних інтересів заявника, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності до німецької національності.

Керуючись ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 316 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області про встановлення факту належності до болгарської національності, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НА 701771, виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 28.07.1999 року, РНОКПП НОМЕР_1) уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 до болгарської національності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8