ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5701/18Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 22-ц/817/192/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

апелянта - ОСОБА_1

представника КП теплових мереж

Тернопільміськтеплокомуненерго" - Дишкант М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 607/5701/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2018 року постановлену суддею Вийванко О.М., повний текст якої складено 19 вересня 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_1 подав заяву про прийняття до спільного розгляду зустрічний позов до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про визнання правочину недійсним, зобов'язання укласти договір.

Увалою Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняти до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про зобов'язання укласти договір.

Повернуто ОСОБА_1 зустрічний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про зобов'язання укласти договір.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права. Вказує на те, що через відсутність обов'язкових Типових договорів на надання житлово-комунальних послуг, позивач позбавив його можливості користуватись правами, передбаченими ЗУ "Про житлово-комунальніпослуги". У разі недійсності правочину, позивач повинен довести розмір понесених витрат, тому посилання на тарифи при відсутності дійсного правочину є безпідставними . Вважає, що такий розгляд можливий лише при розгляді зустрічного позову.

У відзиві на апеляційну скаргу КП підприємство теплових мереж "Тернопільміськтеплокомуненерго" Тернопільської міської ради заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви, оскільки первісний позов не є взаємопов'язаний з зустрічним , тому їх розгляд є недоцільним.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічний позов не є взаємопов'язаним з первісним позовом, спільний їх розгляд в одному провадженні є недоцільним, оскільки задоволення зустрічного позову не виключає повне чи часткове задоволення первісного позову, підстави і предмет позовів є різними.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторонами у справі є позивач і відповідач ( ч.1 ст. 48 ЦПК України), процесуальні права та обов'язки сторін визначені ст.ст. 43 , 49 ЦПК України, зокрема п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України визначено право відповідача подати зустрічний позов.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За змістом даної норми однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємо суперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

Частиною 2 та 3 ст. 194 ЦПК України встановлено, що до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що зустрічний позов з первісним позовом не є взаємопов'язані і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, а тому спільний їх розгляд є не доцільний.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування положень ст. 194 ЦПК України та повернення зустрічної позовної заяви заявнику.

Доводи апеляційної скарги про те, що обидва позови виникають з одних правовідносин, колегією суддів відхиляються, як такі, що є безпідставними, з урахуванням того, що первісний позов стосується стягнення коштів за спожиті послуги на підставі цивільно правових віднсин, оскільки письмовий договір не укладений, а зустрічний позов - про визнання провочину недійсним та зобов'язання укласти договір.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 371, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи