Справа № 598/784/17
провадження № 2/598/40/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"16" квітня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1, представника відповідача-позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» м.Київ до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» м.Київ про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року,-

встановив:

До суду звернулося ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що 30 травня 2016 року між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» і ОСОБА_3 було укладено договір безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав грошові кошти у розмірі 2 500 000,00 гривень на умовах, визначених договором, та зобовязувався повернути їх до 31.12.2016 року. 01 лютого 2017 року між ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» був укладений договір відступлення права вимоги №2, згідно якого ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» відступила ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» право вимоги за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3. У звязку з простроченням виконання відповідачем ОСОБА_3 зобовязань за даним договором позики та відповідно до його умов позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» заборгованість в загальному розмірі 2157623,00 грн. за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року та судові витрати.

Із зустрічною позовною заявою до суду звернувся відповідач ОСОБА_3 до ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року. Свої вимоги мотивує тим, що 30.05.2016 року між ним та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» було укладено договір безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016, згідно умов якого ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» зобовязувалася надати йому безвідсоткову поворотну позику в розмірі 2 500 000,00 гривень в строк до 01.10.2016 року. За умовами даного договору строк повернення позики був визначений, як 31 грудня 2016 року. Додатковою угодою від 21.09.2016 року до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, сторонами було погоджено внесення до договору пункту 20, яким передбачено: «без письмової згоди двох Сторін даного Договору - Позикодавця та Позичальника - заборонити передавати

третім особам свої права та/або обов`язки (їх частину), які виникають з цього Договору». Із змісту позовної заяви, яку було подано ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» до нього, йому стало відомо, що 01.02.2017 року між ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» було укладено договір відступлення права вимоги №2, згідно якого ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» відступила ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» право вимоги за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3. При цьому він, як боржник за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, не давав згоди на передачу третім особам права вимоги за договором позики. Його також не було повідомлено про укладення вказаного договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року. А тому, вважає, що відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним договору про відступлення права вимоги на підставі ч.1 ст.203 ЦК України, оскільки вказаний договір суперечить вимогам ч.1 ст.516 ЦК України. Враховуючи вищевказане позивач просить суд визнати договір відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року недійсним та стягнути понесеним ним судові витрати.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 26.01.2018 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ», ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року в частині позовних вимог до ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» провадженням закрито.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» - ОСОБА_1 позовні вимоги ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» за первісним позовом підтримав і просив позов задовольнити, посилаючись при цьому на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнав та просив в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити, посилаючись при цьому на те, що додаткова угода від 21.09.2016 року до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року є недійсною, оскільки була сфальсифікована. При цьому, при укладенні договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року ТзОВ «КОМПАНІЄЮ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» не було повідомлено ТзОВ «ТІМЕКС-ІВЕСТ» про існування вищевказаної додаткової угоди до договору безвідсоткової поворотної позики від 21.09.2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача-позивач адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 і просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року. Позов ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» не визнав та просив в задоволенні його позовних вимог відмовити, оскільки вимоги позивача не грунтуються на нормах чинного законодавства. При цьому, представник ОСОБА_2 ствердив, що кошти у розмірі 2 157 623 гривень, які отримав ОСОБА_3 відповідно до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, були необхідні для придбання товарно-матеріальних цінностей, комплектуючих, устаткування, тобто для підготовки заводу ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» до виробничого сезону.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 слід задовольнити.

При цьому суд виходив із наступного.

Так, судом встановлено, що 30 травня 2016 року між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА

ЦУКОР» та ОСОБА_3 було укладено договір безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016, відповідно до якого товариство зобовязалось надати ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 500 000,00 гривень в строк до 01 жовтня 2016 року, а позичальник ОСОБА_3 зобов`язується повернути надану позику в строк до 31.12.2016 року. ОСОБА_3 отримано за даним договором позики грошові кошти у розмірі 2 157 623 гривні. 21 вересня 2016 року між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, відповідно до якої включено до Договору пункту 20, який викладено у наступній редакції: «без письмової згоди двох Сторін даного Договору - Позикодавця та Позичальника - заборонити передавати третім особам свої права та/або обов`язки (їх частину), які виникають з цього Договору». Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року (а.с.5), копією додаткової угоди від 21.09.2016 року до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року (а.с.65), копією протоколу №2109/16 засідання загальних зборів учасників ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» від 21.09.2016 року про надання згоди на укладення додаткової угоди до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016року (а.с.66), копією протоколу №2705/16 від 27.05.2016 року засідання загальних зборів учасників ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» про надання згоди на укладення та підписання договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016року (а.с.67), копіями видаткових касових ордерів (а.с.12-32).

При цьому суд приймає до уваги те, що сторонами по справі не оспорюються повноваження уповноваженого на укладання від імені ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року та додаткової угоди до даного договору від 21.09.2106 року.

Крім цього, судом встановлено, що кошти у розмірі 2 157 623 гривень, які отримав ОСОБА_3 відповідно до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, були необхідні для придбання товарно-матеріальних цінностей, комплектуючих, устаткування, оплати робіт підрядних організацій, тобто для забезпечення проведення ремонтних робіт до початку виробництва 2016 року та забезпечення діяльності підприємства ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» під час переробки цукрових буряків. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією протоколу №2705/16 від 27.05.2016 року засідання загальних зборів учасників ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» про надання згоди на укладення та підписання договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року (а.с.67), показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

01 лютого 2017 року між ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» було укладено договір відступлення права вимоги №2, згідно якого ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» відступило ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» право вимоги за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3. 17 травня 2017 року ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» було направлено письмову вимогу ОСОБА_3 про повернення боргу, де зазначено, що ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» відступило ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» право вимоги за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, і що ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» вимагає у ОСОБА_3 сплатити 2157623 гривні заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року (а.с.6-8), актом прийому-передачі документів від 09.02.2017 року за договором відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року (а.с.9), копією вимоги повернення боргів (а.с.10).

Укладення 01 лютого 2017 року між ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» вищевказаного договору відступлення права вимоги №2 було проведено без згоди ОСОБА_3, боржника та сторони за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року. Дана обставина знайшла своє підтвердження поясненнями представника ОСОБА_2 та не заперечується представником ОСОБА_1.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або

інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у збов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд вважає, що при укладенні 01 лютого 2017 року між ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» та ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» договору відступлення права вимоги №2, згідно якого ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» відступило ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» право вимоги за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3, було порушено вимоги ч.1 ст.516 ЦК України, оскільки заміна кредитора за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, в порушення вимог пункту 20 даного Договору, була проведена без згоди ОСОБА_3, боржника та сторони договору позики.

А тому, враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір відступлення права вимоги №2 від 01 лютого 2017 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ», задовольнивши таким чином зустрічний позов ОСОБА_3.

Також суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» щодо стягнення з ОСОБА_3 2157623 гривні заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, оскільки вважає їх безпідставними, так як позовні вимоги товариства ґрунтуються в тому числі і на визнаному судом недійсним договорі відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року, що був укладений між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ».

Суд не приймає до уваги твердження представника позивача-відповідача ОСОБА_1 про те, що додаткову угоду від 21 вересня 2016 року до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року, що було укладено між ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» та ОСОБА_3, було сфальсифіковано, оскільки ним не представлено доказів на підтвердження цього. Крім того, вказане твердження спростовується доказами по справі, а саме показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 щодо обставин укладення додаткової угоди від 21.09.2016 року, копією протоколу №2109/16 засідання загальних зборів учасників ТзОВ «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» від 21.09.2016 року про надання згоди на укладення додаткової угоди до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016року (а.с.66).

Суд також не приймає до уваги посилань представника позивача-відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що в акті прийому-передачі документів за договором відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року додаткової угоди від 21.09.2016 року до договору безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року не вказано, як на доказ того, що її не існувало на час укладення договору відступлення права вимоги №2, оскільки саме по собі не зазначення в акті прийому-передачі додаткової угоди не свідчить про те, що вказана угода 21.09.2016 року не укладалась.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з ТзОВ «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» в користь ОСОБА_3 640 гривень сплаченого судового збору. При цьому суд бере до уваги квитанцію №0.0.903827322.1 від 27.11.2017 року про сплату ОСОБА_3 судового збору у розмірі 640 грн. (а.с.71).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК, ст.ст. 203, 215, 512, 516, 526, 626, 627, 629, 1046 ЦК України, суд,-

вирішив :

Відмовити в задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» (місцезнаходження м.Київ пров.Лабораторний, 1, секція 3 та 4, ) до ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової поворотної позики №30/05/2016 від 30.05.2016 року.

Позовну заяву ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» (місцезнаходження м.Київ пров.Лабораторний, 1, секція 3 та 4, ) про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2 від 01.02.2017 року задовольнити.

Визнати недійсним договір відступлення права вимоги №2 від 01 лютого 2017 року, що був укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ГАЛИЧИНА ЦУКОР» м.Київ та товариством з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» м.Київ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМЕКС-ІНВЕСТ» (місцезнаходження м.Київ пров.Лабораторний, 1, секція 3 та 4, ) в користь ОСОБА_3 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) 640 гривень сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26 квітня 2018 року.

СУДДЯ : І. В. ГУДИМА