Справа № 226/1949/16-ц
Справа № 235/1949/16-ц
Провадження № 2/226/3/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року м. Мирноград

Димитровській міській суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (далі за текстом АТ «ДТЕК Донецькобленерго») про захист прав споживачів, в обгрунтування якого вказала, що вона є одноособовим власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений будинок як об'єкт побутового споживання підключений до електричної мережі відповідача та до 04.05.2016 був облаштований приладом обліку електричної енергії СЕ102 № 01390, який був розташований на стіні її будинку та підключений працівниками ДТЕК. Відповідачем на її ім'я відкритий особовий рахунок побутового споживача № НОМЕР_1. Із відповідачем за спожиту електроенергію вона розраховується своєчасно. Наприкінці квітня 2016 року вона з'ясувала, що відображення показів приладу обліку електроенергії є неякісним, тому вона не змогла зафіксувати покази спожитої електроенергії з цифрового рідкокристалічного індикатору лічильника, про що сповістила відповідача. 04.05.2016 працівниками ДТЕК було зафіксовано наявність у лічильнику аварійного режиму, через що прилад обліку підлягав заміні. Актом № 920837 від 04.05.2016 прилад обліку було знято та зафіксовано показними: 012332,98; 005977,88. Також представниками відповідача складено протокол № 022054 від 04.05.2016, згідно якого їй донарахована до оплати вартість електричної енергії у кількості 5616,86 Квт/год., яка не відображена у рахунку № НОМЕР_2 від 01.06.2016, але вартість якої в сумі 7190,19 грн показана у цій квитанції як попередня заборгованість до оплати, з чим вона категорично не згодна, оскільки спожити за чотири дні таку кількість електроенергії вона ніяк не могла. На неодноразові звернення до енергопостачальника про проведення експертизи знятого з її будинку приладу обліку їй було відмовлено. Крім того, 16.11.2016 відповідач відключив її будинок від електропостачання за несплату неіснуючої заборгованості у сумі 7090,35 грн. Тому позивач просила призначити по справі електротехнічну експертизу вищевказаного лічильнику, за результатами якої визнати недійсними протокол № 022054 від 04.05.2016 та акт № 920837 від 04.05.2016 в частині визначення в них показників спожитої енергії, а також зобов'язати відповідача перерахувати кількість електроенергії і розмір оплати за її споживання та відновити енергопостачання у її домоволодіння.

Після підключення відповідачем домоволодіння позивача до енергопостачання та проведення у справі за ухвалою суду від 27.03.2017 судової комісійної електротехнічної експертизи (висновок Харківського НДІ судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса № 6262 від 12.01.2018), позивач уточнила свої позовні вимоги, в обґрунтування яких вказала, що про відсутність її вини у пошкодженні приладу обліку свідчить як вищевказаний висновок експертизи, так і акт відповідача № 11827 про проведення експертизи лічильника від 18.06.2018, з яких вбачається, що причиною несправного та непрацездатного стану лічильника стала надмірна теплова дія електричного струму при великому перехідному опорі в опломбованому енергопостачальником контактному з'єднанні першої клеми, що не мало надійного контактного натиснення. Відсутність надійного контактного натиснення у схемі підключення фазного провідника до першої клеми клемної колодки приладу обліку, що належить до межі експлуатаційної відповідальності енергопостачальника, сталася із-за бездіяльності енергопостачальника, пов'язаної з відсутністю контролю за станом з'єднання при експлуатації приладу обліку. Таким чином, показники несправного приладу обліку не повинні ураховуватися з дати останнього контрольного огляду зі зніманням показів спожитої електроенергії. Своєю бездіяльністю відповідач спричинив їй матеріальну шкоду, яка має бути відшкодована шляхом визнання, відповідачем, що у будинку АДРЕСА_1 виток електричної енергії у кількості 5616,86 Квт/год. відбувся з вини енергопостачального підприємства і не підлягає відшкодуванню за рахунок позивача. Тому, представник позивача просить суд визнати, що нарахована відповідачем кількість електричної енергії згідно протоколу № 022054 від 04.05.2016 та акту № 920837 від 04.05.2016 є такою, що не була спожита позивачем; зобов'язати відповідача зняти з нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 не спожиту нею електричну енергію у кількості 5616,86 Квт/год.; визнати, що заборгованість у сумі 7190,19 грн, яка відображена в рахунку № НОМЕР_2 від 01.06.2016, є такою, що не підлягає стягненню з позивача; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи у сумі 5676,00 грн.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою про відмову від позовних вимог, так як відповідачем до постановлення судом рішення по справі добровільно задоволені позовні вимоги. При цьому позивач у своїй заяві вказала, що їй роз'яснені наслідки відповідних процесуальних дій.

Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькобленерго» Гула І.О. у заяві про розгляд справи у його відсутність також вказав, що проти заяви позивача про відмову від позову він не заперечує. Крім того, ним додано до заяви детальна довідка споживача ОСОБА_1 за станом на 14.11.2018, відповідно до якої заборгованість у сумі 7190,19 грн у відповідача відсутня.

Суд вважає, що заява позивача про відмову від позовних вимог підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, якою регламентовано принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Також відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За приписами п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Частиною 2 даної статті регламентовано, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Беручи до уваги наведені норми закону, те, що заява позивача не суперечить закону і не порушує нічиї права, свободи та інтереси, суд вважає за необхідне прийняти відмову представника позивача від позову і закрити провадження по справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.49, 206, 255, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про захист прав споживачів електричної енергії закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п'ятнадцятиденний строк з дня оголошення ухвали суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ж.Є.Редько