Справа № 191/1879/17
Провадження № 2/191/1071/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Борисовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», представник ОСОБА_3, про захист прав споживачів, а також за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», представник ОСОБА_3, до ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, про розірвання договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 03 грудня 2015 року між ним, як покупцем з однієї сторони, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог» в особі його директора ОСОБА_4, як продавцем з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №21, згідно з яким продавець поставляє, а покупець приймає та зобовязується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме телескопічний навантажувач JSB 535 бувший у використанні, загальна вартість якого становить 34000 євро. Дану техніку позивач мав намір придбати для своїх особистих потреб. Відповідно до умов Договору, Покупець зобовязується здійснити предоплату за товар в сумі 9386,19 євро з врахуванням ПДВ після підписання Договору, але не пізніше 04 грудня 2015 року, залишок від загальної вартості Договору, що становить 26613,81 євро з врахуванням ПДВ Покупець сплачує на момент отримання товару. Згідно п. 3.1 Договору Продавець повідомляє, що товар, який поставляється, перебував у користуванні, та гарантує, що Товар укомплектований та знаходиться в робочому стані по своїм якісним, технічним характеристикам та комплектності відповідає стандартам (технічним умовам)його виробника, а також розмитнений та сертифікований. В день підписання Договору, тобто 03 грудня 2015 року, позивачем було надано позивачеві рахунок на оплату по замовленню №21 за даним договором на суму 907983 грн. 60 коп. У цей же день, 03 грудня 2015 року позивачем внесено обумовлену договором предоплату на рахунок відповідача в розмірі 250662 грн. 05 коп. Однак під час огляду позивачем товару було виявлено, що продавець не надав йому необхідну повну і достовірну інформацію про товар, а саме те, що у нього суттєво пошкоджений корозією металу кузов, несправна ходова частина, карданний ваз, коробка перемикання передач та інше, про що позивач повідомив продавця. Утім продавець почав переконувати, що це є звичайними властивостями даного товару і позивачеві слід прийняти товар, в іншому випадку у нього можуть виникнути складності з поверненням сплачених за товар коштів. Позивач не погодився на пропозицію відповідача прийняти товар, щодо якого йому була надана недостовірна інформація та попросив надати технічну документацію на товар, викладену українською мовою, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору, але відповідач повідомив, що така документація у нього відсутня. Після цього позивач запропонував відповідачеві або надати йому товар належної якості, або повернути сплачені кошти, але відповідач в особі директора ОСОБА_4 спочатку попросив декілька днів почекати щоб владнати дану ситуацію, а згодом і зовсім перестав виходити на звязок і спілкуватися з позивачем. У січні 2016 року позивач сповістив відповідача про те, що оскільки останній не виконує умови договору, позивач має намір його розірвати і отримати сплачені кошти, однак листом від 12 січня 2016 року вих.№12-01/01 відповідач повідомив, що розірвання договору та повернення коштів неможливе.Позивач вважає, що відповідно до норм діючого законодавства в даній ситуації він є споживачем, а відповідач, як суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації, тому сплачені ним кошти вважаються авансом і підлягають поверненню позивачеві. Також позивач зазначає, що неправомірними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом 2015-2017 років він був позбавлений можливості придбати подібний товар належної якості у іншого продавця і використовувати його для своїх потреб, оскільки відповідачеві була сплачена значна сума коштів, яка на даний час не повернута. У звязку з цим позивач пережив значний стрес, його життєві звязки були порушені, тривалий час він намагався вирішити питання щодо повернення йому грошових коштів у добровільному порядку. Протягом розгляду цивільної справи в суді позивач також був позбавлений можливості вільно розпоряджатися своїми грошовими коштами та придбати аналогічний товар. Позивач просить суд розірвати вищезазначений договір купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь аванс в розмірі 250662,05 грн., моральну шкоду в розмірі 250000,00 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом, де зазначив, що 03 груднЯ 2015 року між ним і позивачем було укладено договір купівлі-продажу №21, згідно з яким продавець поставляє, а покупець приймає та зобовязується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме телескопічний навантажувач JSB 535 бувший у використанні. Разом з договором 03 грудня 2015 року сторонами було підписано Додаток №1 до Договору №21 від 03 грудня 2015 року специфікацію, в якій погодили технічні характеристики, склад та вартість товару і який є його невідємною частиною згідно п.1.2 Договору. Згідно п.2.1 договору загальна вартість Товару з урахуванням ПДВ складає 34000 Євро, що і є загальною вартістю договору. Відповідно до п.2.2 покупець зобовязався здійснити оплату товару наступним чином: п.2.2.1 договору - Передоплата 9386,19 євро з врахуванням ПДВ, після підписання договору, але не пізніше 04 грудня 2015 року. Зазначена передоплата була погоджена сторонами на підтвердження зобовязання покупця оплатити товар і на забезпечення виконання договору, який було укладено в письмовій формі, як того і вимагає ч.1 ст.547 ЦК України та ч.1 ст. 570 ЦК України. Згідно п.2.2.2 договору залишок від загальної вартості договору, що становить 24613,81 євро з врахуванням ПДВ на момент отримання товару. А відповідно до п.2.3 договору всі платежі за товар здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця по курсові валют на момент сплати. Відтак станом на дату підписання договору сторони узгодили всі істотні умови договору, що зафіксовано підписанням договору та додатку до нього. Інших умов, застережень чи зауважень ніж тих, що прописані в договорі, відповідач на час його укладення не мав.На виконання вищенаведених умов договору 03 грудня 2015 року товариством було надано відповідачеві рахунок на оплату по замовленню №21 від 03 грудня 2015 року, який було частково оплачено відповідачем в розмірі 250662,00 грн., що також свідчить про волевиявлення відповідача на виконання погоджених в договорі умов. Вищезазначений рахунок містить наступну умову: «Увага! Оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обовязковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на р/р Постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта.». Оскільки відповідач оплатив цей рахунок, то відповідно до вищенаведеного погодився з умовами поставки та умовою про обовязковість повідомлення про оплату. В матеріалах справи та в товариства не має повідомлення покупця про оплату ним рахунку, а отже позивач порушив п.2.2.1 Договору щодо порядку здійснення ним передоплати. Відповідно до п.4.2 договору передача товару оформляється актом прийому-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін, а згідно п.4.3 поставка товару здійснюється зі складу продавця. Отже, сплативши передоплату за товар відповідач зобовязався за договором оплатити залишок від загальної вартості згідно п.2.2.2 договору, підписати акт прийому-передачі та забрати товар зі складу товариства. Оскільки договором не було встановлено строк та термін передачі товару продавцем покупцеві, то згідно з ч.2 ст.530 ЦК України сторони погодили передачу товару 20 грудня 2015 року в м.Умань Черкаської області. В порушення вищевказаних умов договору та ч.1 ст.664 ЦК України 20 грудня 2015 року відповідач хоча і прибув до місця поставки, узгодженого попередньо сторонами, однак відмовився від прийняття товару, підписання акту прийому-передачі, сплати залишку від загальної суми договору, а отже і набуття права власності на товар відповідно до п.4.1 договору, що підтверджується листом відповідача до товариства від 23 грудня 2015 року, в якому він зазначає про надання йому товару в розпорядження для огляду за погодженим сторонами місцезнаходженням товару, проте відмовляється від його приймання через, на його думку, неналежну якість. На виконання п.3.1 Договору №21 від 03 грудня 2015 року, де зазначено про те, що товар був у використанні, однак є укомплектованим і в робочому стані та додатку №1 до договору від 03 грудня 2015 року, де зазначено комплектацію товару та після порушення відповідачем зазначених умов, товариство намагалося врегулювати спір в досудовому порядку шляхом надання відповідачу акту №33000110 від 21 грудня 2015 року, яким встановлено справність технічного стану товару та відсоток його зносу. Також листом від 12 січня 2016 року пропонувалося відповідачу все ж таки виконати умови договору - прийняти товар, підписати акт прийому-передачі і сплатити залишок загальної суми договору, вказуючи при цьому, що товариство несе збитки від невиконання ним умов договору.Проте вказана пропозиція не була прийнята відповідачем, який натомість, предявив 09 червня 2017 року позов до товариства про захист прав споживача. Оскільки відповідач не виконав умов договору щодо повної оплати товару, підписання акту-приймання передачі та відібрання товару, заявив про небажання їх виконувати в листі від 23 грудня 2015 року та подав відповідний позов про розірвання договору, то такі його дії свідчать про істотне порушення умов договору, небажання настання наслідків ним передбачених і завдали нам шкоди у вигляді витрат на утримання, транспортування товару, а також несплаченої суми залишку від загальної вартості товару. З цих підстав вважає, що договір купівлі продажу підлягає розірванню. Просить суд розірвати вищезазначений договір купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року.

Також відповідачем були надані письмові заперечення проти позову, де зазначено, що позивачем пропущений річний строк позовної давності для звернення до суду. Також позивачем не надано жодних доказів того, що обумовлений товар був неналежної якості. Не надано суду жодних доказів спричинення позивачеві моральної шкоди.

У судове засідання позивач не зявився, доручивши представництво своїх інтересів в суді представникові.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити. У задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити. У задоволенні первісних позовних вимог просив відмовити. Також зазначив, що допитаний у судовому засіданні свідок не підтвердив своїх повноважень для здійснення оцінки технічного стану товару. Крім того, вважає, що сплачена позивачем грошова сума 250662,00 грн. згідно умов договору є предоплатою, а не авансом. Вважає, що позивач міг би вважатися споживачем у даних правовідносинах лише при умові виконання ним умов договору, тобто повної сплати вартості товару, чого у даному випадку зроблено не було.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він має відповідну освіту щодо перевірки технічного стану транспортних засобів і на прохання позивача він оглянув телескопічний навантажувач JSB 535, який дійсно був у неналежному стані, про що він повідомив позивача.

Судом під час судового розгляду справи по суті були оглянуті письмові докази по справі.

Також судом було задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів і забезпечення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Копією договору купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року підтверджується факт того, що 03 грудня 2015 року між ОСОБА_1, як покупцем з однієї сторони, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог» в особі його директора ОСОБА_4, як продавцем з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №21, згідно з яким продавець поставляє, а покупець приймає та зобовязується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме телескопічний навантажувач JSB 535 бувший у використанні, загальна вартість якого становить 34000 євро.

Згідно п.2.2 Договору покупець зобовязується здійснити оплату за Товар шляхом внесення предоплати в розмірі 9386,19 євро з врахуванням ПДВ, після підписання договору, але не пізніше 04 грудня 2015 року, а залишок від загальної вартості Договору, що становить 24613,81 євро з врахуванням ПДВ повинен сплатити на момент отримання Товару.

Як зазначено у п.3.1 Договору продавець повідомляє, що Товар, який поставляється за даним Договором, перебував в користуванні, крім того Продавець гарантує, що Товар укомплектований і знаходиться в робочому стані, по своїм якісним, технічним характеристикам та комплектності відповідає стандартам (технічним умовам) його виробника, а також розмитнений та сертифікований.

У п.4.1 Договору вказано, що право власності на Товар переходить до Покупця в момент 100 % оплати Товару Покупцем.

До вищезазначеного договору купівлі-продажу надана Додаток №1 Специфікація від 03 грудня 2015 року.

Як вбачається з копії Рахунку на оплату по замовленню №21 від 03 грудня 2015 року позивач 03 грудня 2015 року вніс на рахунок відповідача предоплату за товар в сумі 250662,05 грн.

Також в копії Акту №33000110 від 21 грудня 2015 року складеному комісіонером ТОВ «Торг транс» та комітентом ТОВ ТСП «Сварог» зазначено, що телескопічний навантажувач JSB VIN SL технічно справний, відсоток зносу: 35 %.

З письмової заяви позивача на імя директора ТОВ ТСП «Сварог» від 23 грудня 2015 року вбачається, що під час огляду позивачем товару було виявлено, що продавець не надав йому необхідну повну і достовірну інформацію про товар, а саме те, що у нього суттєво пошкоджений корозією металу кузов, несправна ходова частина, карданний ваз, коробка перемикання передач та інше. У звязку з цим позивач відмовився від придбання даного товару та просив повернути йому сплачену предоплату в розмірі 250622,00 грн. до 20 січня 2016 року.

Згідно листа ТОВ ТСП «Сварог» на імя позивача від 12 січня 2016 року відповідачу пропонувалося виконати умови договору - прийняти товар, підписати акт прийому-передачі і сплатити залишок загальної суми договору, вказуючи при цьому, що товариство несе збитки від невиконання ним умов договору, а товар знаходиться у придатному стані.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або мав намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Згідно п.п.3, 18 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

У ч.2 ст.570 ЦК України зазначено, що, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно ч.1 ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.2 ч.1, ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Згідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»продавець, виготівник, виконавець зобов'язані своєчасно надавати споживачеві необхідну достовірну інформацію про товар (роботи, послуги) у доступній наочній формі, яка б забезпечувала можливість компетентного вибору. Надання інформації у технічній документації, на етикетці, тощо іноземною мовою без перекладу в зазначеному вище обсязі слід розцінювати як відсутність необхідної інформації.

При розірванні договору розрахунки зі споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться, виходячи з його вартості на час пред'явлення відповідної вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше, ніж протягом семи днів (ч.7 ст.8 Закону № 1023-ХІІ).

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 700 ЦК України, якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну, достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необгрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Як вбачається з умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року між позивачем, як покупцем з однієї сторони, і відповідачем, як продавцем з іншої сторони, був укладений зазначений договір, згідно якого продавець поставляє, а покупець приймає та зобовязується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме телескопічний навантажувач JSB 535 бувший у використанні.

Отже, у даному випадку позивач замовив у відповідача товар для особистих потреб, що повністю узгоджується з вимогами п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» і свідчить про те, що у даному випадку позивач є споживачем і на нього розповсюджуються вимоги вказаного Закону.

Посилання відповідача на те, що позивач не є споживачем є необґрунтованим, оскільки відповідач у даному випадку є виконавцем, тобто суб'єктом господарювання, який надає послугу з поставки товару, а позивач є особою, яка замовила товар, що повністю узгоджується з вимогам п.22 ст.1 Закону України Про захист прав споживачів».

Згідно Рахунку на оплату по замовленню №21 від 03 грудня 2015 року позивач 03 грудня 2015 року вніс на рахунок відповідача предоплату за товар в сумі 250662,00 грн.

У п.1.2 Договору зазначено, що технічні характеристики, склад та вартість Товару за номенклатурою визначаються в Специфікації (Додаток №1 до Договору), яка є невідємною частиною цього Договору.

Згідно п.3.1 Договору продавець повідомляє, що Товар, який поставляється за даним Договором, перебував в користуванні, крім того Продавець гарантує, що Товар укомплектований і знаходиться в робочому стані, по своїм якісним, технічним характеристикам та комплектності відповідає стандартам (технічним умовам) його виробника, а також розмитнений та сертифікований.

Отже, хоча у Договорі купівлі-продажу і зазначено, що товар перебував в користуванні, однак в той же час відповідач зобовязався, щоб поставлений товар повинен бути укомплектований, відповідати по своїм якісним, технічним характеристикам та комплектності стандартам (технічним умовам) його виробника.

Зі змісту наданої суду Специфікації вбачається, що в ній зазначено найменування товару - телескопічний навантажувач JSB 535; комплектація вантажопідйомність 3,5 т., висота підйому стріли 9,5 м.; кількість 1 шт.; ціна без ПДВ за одиницю Товару 28333,33 євро; сума з ПДВ 34000,00 євро.

Однак у зазначеній Специфікації взагалі не йде мова щодо технічного стану і відсотків зносу замовленого товару, на які посилається позивач у позові.

Враховуючи, що позивач по справі виступає споживачем замовленої послуги щодо поставки йому товару належної якості, то відповідно тягар доказування щодо поставки позивачеві саме такого товару лежить на відповідачу.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач не надав суду жодного доказу щодо поставки позивачу обумовленого товару укомплектованим і таким, що відповідає по своїм якісним, технічним характеристикам та комплектності стандартам (технічним умовам) його виробника, тоді як позивач у письмовій заяві зазначав виявлені недоліки товару - суттєво пошкоджений корозією металу кузов, несправна ходова частина, карданний ваз, коробка перемикання передач.

Навіть у письмовій відповіді від 12 січня 2016 року відповідач лише посилається на Акт №33000110 від 21 грудня 2015 року складеному комісіонером ТОВ «Торг транс» та комітентом ТОВ ТСП «Сварог» де зазначено, що телескопічний навантажувач JSB VIN SL технічно справний, відсоток зносу: 35 %.

Однак зазначений Акт був складений між комісіонером і комітентом, під час його складання позивач не був присутній, з приводу виявлених позивачем недоліків жодних пояснень у відповіді не надано.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року щодо поставки товару неналежної якості.

Посилання відповідача пропущення позивачем строку позовної давності суд вважає необґрунтованими.

Так, згідно ст.681 ЦК України до вимог у звязку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Зі змісту даної норми закону вбачається, що строк позовної давності поширюється на випадки, коли товар покупцю був проданий, тобто коли покупець став його власником.

У даному випадку позивачем товар був лише замовлений і частково оплачений, однак власником товару позивач не став, оскільки під час огляду відмовився від товару і не сплатив повної його вартості, тоді як згідно п.4.1 Договору право власності на товар переходить до покупця в момент 100 % оплати товару.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що на виниклі між сторонами правовідносини поширюється загальна позовні давність, яка складає три роки і строк якої позивачем не пропущений.

Необґрунтованими суд вважає і посилання відповідача на те, що сплачена позивачем грошова сума 250662,05 грн. є предоплатою, а не авансом.

Так, у ч.2 ст.570 ЦК України зазначено, що, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

В п.2.2.1 Договору внесена позивачем грошова сума вказана як предоплата і жодних вказівок на те, що ця сума вважається завдатком, не зазначено.

Отже, сплачена позивачем грошова сума 250662,05 грн. повністю підпадає під визначення авансу і вважається авансом.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою, у звязку з чим позовні вимоги в частині розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу і стягнення з відповідача на користь позивача аванс в розмірі 250662,05 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно наявність фактів, якими відповідач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, суд не вважає доведеною, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Позовні вимоги в частині відшкодування позивачеві моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди у даному випадку суд враховує, що незаконними діями відповідача позивач зазнав певних душевних страждань у звязку з тим, що протягом 2015-2017 років позивач був позбавлений можливості придбати подібний товар належної якості у іншого продавця і використовувати його для своїх потреб, глибину душевних страждань позивача, а також вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди, який заявлений позивачем, є значно завищеним і такий розмір повинен складати 5000,00 грн.

Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині моральної шкоди, встановленою частково.

Понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в розмірі 320,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки від сплати судового збору при зверненні до суду з зазначеним позовом позивач звільнений, судові витрати по справі в розмірі 1831,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 256, 257, 509, 526, 651, 570, 678, 681, 700 ЦК України, ч.7 ст.8, п.п.3, 18, 22 ч.1 ст.1, ст.18, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.11, 12, 13, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», представник ОСОБА_3, про захист прав споживачів задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог» в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, сплачений за договором купівлі-продажу №21 від 03 грудня 2015 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог» в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_1 аванс в розмірі 250662 (двісті пятдесят тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 05 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, моральну шкоду в розмірі 5000 (пять тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», представник ОСОБА_3, до ОСОБА_1, представник ОСОБА_2, про розірвання договору купівлі-продажу відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, судові витрати по справі в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сервісне підприємство «Сварог», , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 1831 (одна тисяча вісімсот тридцять одна) грн. 20 коп.

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено у повному обсязі 17 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6