№ 336/7675/18
пр. № 2/336/3769/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який був придбаний 03.08.2001 року під час шлюбу з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, ре5єстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад оставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав..

Так, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, тобто не зазначені підстави звернення з позовом до Запорізької міської ради та не вказує, яким чином відповідачем оспорюєься чи не визнається право позивача на частку у спільному майні подружжя.

Статтею 71 Закону України «Про нотаріат» визначено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину.

Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти у встановлений ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йомуо додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу наведених норм, спадкоємець повинен звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом чи заповітом. У разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак позивач не зазначила докази, що підтверджують вимоги позову та не надала докази про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 900 грн. від 30.07.2018 року.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При виконанні вимог Закону України «Про судовий збір» судом встановлено, що підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє, квитанція, яка долучена до матеріалів справи вже приєднана до іншої справи, тому є неналежним платіжним документом.

Зазначені недоліки слід усунути шляхом уточнення позовних вимог, наданням довідки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановлюється з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. ст. 1175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Суркова