Cправа № 563/1791/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Турович М.І.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів -

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 із заявою, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4. Після сметрі матері залишилося спадкове майна, житловий будинок із надвірними будівлями в АДРЕСА_1 Спадкоємцями першої черги за законом є заявник та її сестра ОСОБА_3.

У встановлений законом строк вони звернулися до Корецької районної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері.

Спадковий будинок належав спадкодавцю на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Корецькою районною ДНК 17.09.1954 р., зареєстрований в реєстрі за № 1836.

При ознайомленні із вищезазначеним правовстановлюючим документом нотаріус виявила, що він виданий на ім'я «ОСОБА_4», а згідно свідоцтва про смерть та в дійсності прізвище, ім'я та по-батькові матері було «ОСОБА_4

Отже, виникла ситуація, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки не можливо встановити належність спадкодавцю правовстановлюючого документа.

Наявна помилка виникла у зв'язку із тим, що в 1954 році мати одружилася із гр. ОСОБА_5, однак шлюб між ними було визнано недійсним судом, оскільки на час реєстрації шлюбу ОСОБА_5 був одружений із іншою жінкою. Отже, під час реєстрації права власності на будинок в АДРЕСА_1 мати мала прізвище «ОСОБА_4», а на момент смерті її прізвище було «ОСОБА_4». Відомості про реєстрацію шлюбу матері, чи його розірвання вони не мають, оскільки ці дії відбувалися в 50-60 роках XX століття, на крайньому сході Російської Федерації та заявник не знає саме де.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали заявлені вимоги та просили їх задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 не заперечила проти задоволення заяви.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що добре знають заявника, також знали її матір. Показали, що Грива Євдокія Василівна і ОСОБА_4 це одна і та сама особа.

Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.1957 року мати заявника зазначена, як ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 мати заявника вказана, як ОСОБА_4.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки мати заявника зазначена, як ОСОБА_4

Отже, вислухавши учасників цивільного процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі суд, вважає, що заява підлягає до задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 293, 315 ЦПК України суд, -

вирішив:

Встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 договору про надання в безстрокове корстування земельної ділянки, посвідченого Корецькою районою державною нотаріальною конторою 17 вересня 1954 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1836.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2018 року.

Суддя