Справа № 132/1012/18
Провадження № 2/132/458/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служби у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служби у справах дітей Калинівської райдержадміністрації Вінницької області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року (справа № 132/636/17) та ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 року (справа № 132/636/17) йому належить на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Даний житловий будинок 18.01.2018 року державним реєстратором зареєстрований за ним на праві приватної власності, номер запису про право власності: 244889935.

В будинку зареєстровані позивач, як власник будинку, а також з 07.09.2016 року його дружина ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та з 18.09.2017 року їх спільний син ОСОБА_7 Крім того, з квітня 2000 року в будинку зареєстровані діти позивача від першого шлюбу - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, а з 29.12.2015 року малолітня ОСОБА_4, дочка відповідачки ОСОБА_3 Оскільки на момент народження дочки відповідачка ОСОБА_3 значилась зареєстрованою в належному позивачу будинку, то її малолітню дочку також зареєстровано Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за адресою реєстрації її матері з моменту народження, хоча дитина відповідачки жодного дня в будинку не проживала.

З 2005 року в будинку АДРЕСА_1 відповідачі не проживають, даним будинком не користуються, з позивачем не спілкуються, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймають. Добровільно знятись з реєстрації не бажають, позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому житловим будинком, не має змоги оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. За вказаних обставин звернувся в суд з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явилися, проте від них надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причин неявки до суду не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріалами справи, враховуючи зміст заяв відповідачів з приводу повного визнання позову, оцінивши докази по справі в їх сукупності та взаємозв'язку дійшов до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.ч. 4-5 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд; суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачами, виходячи з наступних підстав.

Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року (справа № 132/636/17) та ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.12.2017 року (справа № 132/636/17) позивачу ОСОБА_1 належить на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Даний житловий будинок 18.01.2018 року державним реєстратором зареєстрований за позивачем на праві приватної власності, номер запису про право власності: 244889935. Даний факт підтверджується копією рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 03.04.2017 року, копією ухвали Калинівського районного суду вінницької області від 11.12.2017 року по справі № 132/636/17 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10-14, 15, 16).

В будинку зареєстровані позивач, як власник будинку, а також з 07.09.2016 року його дружина ОСОБА_5, її син ОСОБА_6 та з 18.09.2017 року їх спільний син ОСОБА_7 Крім того, з квітня 2000 року в будинку зареєстровані діти позивача від першого шлюбу - відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, а з 29.12.2015 року малолітня ОСОБА_4, дочка відповідачки ОСОБА_3 Оскільки на момент народження дочки відповідачка ОСОБА_3 значилась зареєстрованою в належному позивачу будинку, то її малолітню дочку також зареєстровано Гущинецькою сільською радою Калинівського району Вінницької області за адресою реєстрації її матері з моменту народження, хоча дитина відповідачки жодного дня в будинку не проживала. Факт реєстрації вищевказаних осіб в належному позивачу на праві власності будинку підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті позивача та довідкою № 73 від 21.02.2018 року, виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області (а.с. 7-8, 22).

З 2005 року в будинку АДРЕСА_1 відповідачі не проживають, даним будинком не користуються, з позивачем не спілкуються, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймають. Добровільно знятись з реєстрації не бажають, позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним йому житловим будинком, не має змоги оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. Даний факт підтверджується актом обстеження житлових умов від 21.02.2018 року, складеним в.о. старости с. Гущинці Довгалюком М.П., діловодом Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Яцків І.О., спеціалістом тієї ж сільської ради Сахнюк О.О. з участю сусідів по будинку та скріпленого печаткою Іванівської сільської ради Калинівського району Вінницької області (а.с. 23).

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 Житлового Кодексу України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку.

Малолітня ОСОБА_4, 23.12.2015 року хоча і зареєстрована в будинку, проте фактично проживає з матір'ю - відповідачкою ОСОБА_3

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків. Зняття з реєстрації не порушує прав неповнолітньої дитини, так як вона фактично проживає за іншою адресою. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це лише фіксація фактичного місця проживання особи і вона не пов'язана з будь-якими іншими правами особи. Будучи зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1, малолітня ОСОБА_4 не набуває за фактом реєстрації ніяких майнових прав відносно будинку і, відповідно, будучи знятою з реєстрації, ніяких майнових прав не втрачає.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29 ЦК України, ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України », ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 12, 80, 81, 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями, розташованим по АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1, такими, що втратили право на користування житловим будинком за місцем реєстрації в зв'язку з їх відсутністю в данному приміщенні понад 1 рік без поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії НОМЕР_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1;

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії НОМЕР_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2.

відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії НОМЕР_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживаюча за адресою: АДРЕСА_3.

Суддя: