Справа № 188/1496/18
Провадження № 2/188/682/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Хандрига Л.І.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на квартиру №1 у житловому будинку № 63 по ОСОБА_2 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне спадкове майно складається з квартири №1 у житловому будинку № 63 по ОСОБА_2 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Вказана квартира належить на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.11.1996 року виданого Петропавлівською селищною радою. Право власності на вказану квартиру зареєстроване за спадкодавцем у Петропавлівському БТІ, що підтверджується відміткою на вказаному свідоцтві за підписом керівника БТІ та довідкою Павлоградського МБТІ від 09.08.2018 року №796.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 21.03.2017 року, посвідчений Петропавлівською державною нотаріальною конторою, згідно з яким заповіла усе своє майно позивачці.

24.02.2018 року ОСОБА_3, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 779953 від 27.02.2018 року.

Позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу, після чого 02.08.2018 року було заведено спадкову справу № 175-2018. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 немає. Вищенаведені обставини підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2018 року, Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи від 02.08.2018 року та листом приватного нотаріуса від 25.09.2018 року.

Але нотаріус своєю постановою від 25.09.2018 року відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру у звязку з ненаданням позивачкою оригіналу свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.11.1996 року Петропавлівською селищною радою.

Від спадщини у вигляді квартири позивачка не відмовляється, спадщину прийняла. Але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та розпоряджатися цим майном на свій розсуд не має змоги у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, у звязку з чим змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, відповідно до якої він просить справу розглянути у відсутність їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_3 належить квартира, що знаходиться за адресою вул. Іванової Кадамцевої, (ОСОБА_2), 63/1 смт. Петропавлівка Дніпропетровської області. (а.с.9)

Відповідно до довідки виданої Петропавлівською селищною радою 02.08.2018 року № 5170 встановлено, що ОСОБА_3, 1943 року дійсно була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17.03.1989 року по день смерті. (а.с.8).

Відповідно до заповіту виданого 01.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_3 померла 24.02.2018 року. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1217 ЦК України зазначає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України містить вичерпний перелік осіб, що входять до першої черги спадкоємців за законом: діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, будь-які інші спадкоємці, окрім позивача відсутні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач в установленому законом порядку не відмовився від прийняття спадщини, отже є спадкоємцем на законних підставах.

З огляду на викладене є правомірними та підлягає задоволенню заявлена позивачем позовну вимогу щодо визнання за нею права власності на спадкове майно, що належало її померлій матері ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки суд не вбачає винних дій відповідача у виникненні спору, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1), як за спадкоємцем за заповітом, право власності на квартиру №1 у житловому будинку № 63 по по ОСОБА_2 в смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5