Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1348/17
Провадження № 2/321/27/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк», про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна (а.с. 2-4). 13 грудня 2017 року позивачем був поданий уточнений позов (а.с. 44-47), мотивований тим, що 21 грудня 2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30.10.2017 року було розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами було придбано: житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 50 на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.2011року; будівлю маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 41-а на підставі договору купівлі - продажу від 21.06.2002 року, які є об'єктами права спільної сумісної власності сторін як подружжя. 12.09.2012 року приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 було посвідчено договір іпотеки № 266654 - ЇДІ, відповідно до умов якого іпотекодавець - ОСОБА_2 передав будівлі маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 41-а в іпотеку іпотекодержателю - ПАТ «ПроКредитБанк». Позивач зазначає, що незалежно від того, що майно оформлено на одного з подружжя, воно є обєктом спільної сумісної власності і підлягає поділу судом, оскільки не входить до переліку майна, передбаченого ст. 57 СК України. Крім того, за час перебування у шлюбі за спільні кошти сторонами було придбане обладнання для функціонування маслоцеху, а саме: маслопрес МП 350; вальці чотирьохкаткові; жаровня чавунна з приводом - 3 шт.; насіннярушка 350; очисна машина для зерна; масляний фільтр; прес гідравлічний; жаровня чавунна з приводом - 3 шт.; транспортер підземний; норія; баки напускні; шафа для інвентарю; бак 5 куб. м. - 2 шт.; бак 10 куб. м. - 2 шт.; ваги механічні - 2 шт.; ваги електричні; компресор повітряний; бак квадратний 10 куб. м.; бак 3 куб. м.; машинка для виготовлення брикетів; екструдер для виготовлення технічного шроту; шнеки завантажувальні - 7 шт.; ДКУ Д5-5; трансформаторна підстанція; трансформатор; будиночок металевий (слюсарня); сушильна піч. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на: 1/2 частину домоволодіння за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 50; 1/2 частину будівлі маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 41-а, залишивши іншу частину за відповідачем. Крім того, позивач просила визнати за нею право власності на рухоме майно: маслопрес МП 350; жаровня чавунна з приводом у кількості - 3 шт.; насіннярушка 350; компресор повітряний; баки напускні, масляний фільтр, шафа для інвентарю; бак 10 куб. м.; ваги механічні у кількості - 2 шт.; машинка для виготовлення брикетів; шнеки завантажувальні у кількості - 7 шт.; ДКУ Д5-5; будиночок металевий (слюсарня); сушильна піч; прес гідравлічний та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, але надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.

Представник третьої особи ПАТ «ПроКредит Банк», в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Так, згідно поданими письмовими поясненнями, банк заперечує проти позову в звязку з укладенням між банком та відповідачем ОСОБА_2 договору іпотеки, за умовами якого було передано у іпотеку ПАТ «ПроКредит Банк» будівлю маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 41-а, на яку накладено заборону його відчуження. Банк заперечує проти поділу вказаної будівлі, оскільки вона описана в рамках виконавчого провадження та передана на торги. Зазначає, що позов ОСОБА_1 про поділ майна є передчасним та необґрунтованим, оскільки в ньому відсутні вимоги про поділ боргів подружжя, не враховано суми вже сплаченої заборгованості по кредиту, а також не вирішено питання щодо згоди банку на виплату заборгованості за кредитом іншим з подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб (а.с.5), від якого 07 січня 2002 року народилась дитина ОСОБА_6 (а.с.6).

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017 року шлюб між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 червня 2011 року ОСОБА_2 придбав житловий будинок № 50 по вул. Комінтерна в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області (а.с.9), вартість якого згідно висновку про ринкову вартість обєкта нерухомості складає 55570,00 грн. (а.с.7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 12.12.2017 року власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Комінтерна, 50, є ОСОБА_2 (а.с.49).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 червня 2002 року ОСОБА_2 придбав будівлю маслоцеху за № 41-а по вул. Комінтерна в смт Михайлівка Михайлівського району Запорізької області (а.с.20), вартість якого згідно висновку про ринкову вартість обєкта нерухомості складає 157000,00 грн. (а.с.18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 12.12.2017 року власником будівлі маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Комінтерна, 41-а, є ОСОБА_2 На вказане майно накладено заборону на підставі договору іпотеки від 12.09.2012 року (а.с.48).

Між АТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №266654-ІД1 від 12.09.2012 року для забезпечення повного виконання Рамкової угоди № Р/А/1602.318 від 12.09.2012 та укладеного в її межах договору про надання траншу № 1602.42289 від 13.09.2012 року. На підставі договору іпотеки іпотекодавець передав у іпотеку АТ «ПроКредит Банк» будівлю маслоцеху, загальною площею 325,7 кв.м., реєстраційний номер 16253851, розташовану за адресою: Запорізька області, Михайлівський район, смт Михайлівка, вул. Комінтерна, будинок 41а.

Згідно п. 4.1 договору іпотеки у звязку з укладанням договору на предмет іпотеки накладається заборона його відчуження.

Відповідно до заяви від 12.09.2012 року ОСОБА_1 дала згоду на передачу ОСОБА_2 в іпотеку та укладання договору іпотеки щодо зазначеної вище будівлі маслоцеху, а також дала згоду на можливе відчуження будівлі маслоцеху у відповідності з умовами договору іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобовязання. При цьому, ОСОБА_1 підтвердила, що отримання кредиту, про який їй відомо та виконання зобов'язання за яким буде забезпечено іпотекою, а разом з цим - і сама іпотека, укладається в інтересах сімї на умовах, які попередньо обговорені та вигідні для їх подружжя.

Згідно ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак спільне майно подружжя, за відсутності домовленості між ними, слід ділити порівну, з врахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Згідно п.24 Постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Отже, поділу підлягає майно подружжя, яке також знаходиться у третіх осіб, а гарантії іпотекодержателя щодо спірного майна визначені ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки, що відповідає позиції ВССУ по справі № 718/585/16-ц.

Таким чином, судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2001 року, який розірвано рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017 року, спірне майно відповідач придбав під час шлюбу, а тому, вказане майно належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу по справі.

Будь-якої домовленості між сторонами не існує, як не існує шлюбного контракту або договору, а тому, суд вважає, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності є рівними і повинні бути визначені в розмірі 1/2 за кожним.

Стосовно позовних вимог в частині поділу обладнання, а саме: маслопрес МП 350; вальці чотирьохкаткові; жаровня чавунна з приводом - 3 шт.; насіннярушка 350; очисна машина для зерна; масляний фільтр; прес гідравлічний; жаровня чавунна з приводом - 3 шт.; транспортер підземний; норія; баки напускні; шафа для інвентарю; бак 5 куб. м. - 2 шт.; бак 10 куб. м. - 2 шт.; ваги механічні - 2 шт.; ваги електричні; компресор повітряний; бак квадратний 10 куб. м.; бак 3 куб. м.; машинка для виготовлення брикетів; екструдер для виготовлення технічного шроту; шнеки завантажувальні - 7 шт.; ДКУ Д5-5; трансформаторна підстанція; трансформатор; будиночок металевий (слюсарня); сушильна піч, суд звертає увагу, що позивачем взагалі не надано жодних доказів на підтвердження самого факту придбання вказаного майна, часу його придбання, доказів щодо його вартості, тощо. Тому, у суду відсутні правові підстави для визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя і відповідно позовні вимоги в частині поділу вказаних речей задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору, в частині задоволених судом позовних вимог, в розмірі 2125,70 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк» про поділ майна задовольнити частково.

Розділити майно, що перебуває у спільній сумісній власності між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 таким чином:

Виділити у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за нею право власності на:

- 1/2 частину домоволодіння за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Українська (Комінтерна), буд. 50 (пятдесят);

- 1/2 частину будівлі маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Комінтерна, буд. 41-а (сорок один - а).

Виділити у власність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Комінтерна), буд. 50, та визнати за ним право власності на:

- 1/2 частину домоволодіння за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Українська (Комінтерна), буд. 50 (пятдесят);

- 1/2 частину будівлі маслоцеху за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Українська (Комінтерна), буд. 41-а (сорок один - а).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2125 (дві тисячі сто двадцять пять) грн. 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8