Справа № 496/3806/18
Провадження № 2/496/1699/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт зі всього нерухомого майна, який було накладено 15.09.2010 року відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.05.2010 року Біляївським районним судом Одеської області був виданий судовий наказ про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитом у розмірі 54122,13 грн. та судових витрат у розмірі 880 грн., який після набрання ним чинності банк предявив до виконавчої служби для примусового виконання. В ході примусового виконання вказаного судового наказу, відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області було накладено арешт на все належне йому нерухоме майно. Станом на 16.09.2014 року заборгованість за кредитом ним сплачена у повному обсязі. 16.11.2016 року за заявою АТ «Дельта Банк» було припинено обтяження та вилучено запис стосовно обєкту обтяження автомобілю марки DAEWOO, модель LANOS, номер державної реєстрації ВН8988ВС, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який виступав забезпеченням виконання зобовязань за договором про надання кредиту №0 від 25.04.2007 року, укладеним між ним та первісним кредитором АТ «УкрСиббанк», права якого перейшли з 19.12.2011 року до АТ «Дельта Банк». Однак, обтяження з усього належного йому нерухомого майна виконавчою службою не знято. З метою зняття арешту з майна він звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де листом №14097/25 від 27.08.2018 року йому було повідомлено про те, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а тому за вирішенням вказаного питання йому рекомендовано звернутися до суду. У звязку з накладенням арешту на все належне йому майно він позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися своєю власністю, що є істотним порушенням його цивільних прав, у звязку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги заяви сторін по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2010 року Біляївським районним судом Одеської області був виданий судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 25.04.2007 року у розмірі 54122,13 грн. та судових витрат у розмірі 880 грн. (а.с.7).

16.08.2010 року Біляївський районний суд Одеської області на підставі заяви представника банку видав два судових наказа, які стягувач надав до виконавчої служби для примусового виконання.

В ході примусового виконання судового наказу відносно ОСОБА_1, відділом державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА078629 від 15.09.2010 року, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомо майна (а.с.9).

Відповідно до довідки АТ «Дельта Банк» №05-240568 від 16.09.2014 року, договір про надання кредиту №0, укладений 25.04.2007 року між ОСОБА_1 та первісним кредитором АТ «УкрСиббанк», права якого з 19.12.2011 року перейшли до АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 16.09.2014 року у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань за вказаним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по договору №0 від 25.04.2007 року (а.с.10).

З листа АТ «Дельта Банк» №05-3336202 від 17.11.2016 року вбачається, що з 16.11.2016 року за заявою АТ «Дельта Банк» було припинено обтяження та вилучено запис стосовно обєкту обтяження автомобілю марки DAEWOO, модель LANOS, номер державної реєстрації ВН8988ВС, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, який виступав забезпеченням виконання зобовязань за договором про надання кредиту №0 від 25.04.2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та первісним кредитором АТ «УкрСиббанк», права якого перейшли з 19.12.2011 року до АТ «Дельта Банк» (а.с.11).

З метою зняття арешту з майна позивач звернувся до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, де листом №14097/25 від 27.08.2018 року йому було повідомлено про те, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення (на користь держави), строк зберігання яких становить один рік, а тому за вирішенням вказаного питання йому рекомендовано звернутися до суду (а.с.8).

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що оскільки виконавче провадження було завершено та знищено, але накладений 15.09.2010 року арешт державним виконавцем знятий не був, є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 89, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

Зняти арешт зі всього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КК 158887, виданий 18.12.1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, який накладений постановою відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції Одеської області серії АА078629 від 15.09.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра