Справа № 500/854/18
Провадження № 2/500/1578/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом за правом представлення, право власності на земельну ділянку площею 2,88 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вказане майно належить ОСОБА_4. ОСОБА_4 помер 05.11.2013 року, після його смерті відкрилась спадщини на вищевказане майно. ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4, померлого 05.11.2013 року та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 має право на спадкування тієї частини, яка б належала б за законом його матері ОСОБА_5, яка померла 19.09.2013 року.Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_3, надійшла вже після спливу шестимісячного строку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4належить земельна ділянка площею 2,88 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 034356, виданого 14.08.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-07-565, кадастровий номер земельної ділянки 0:01:002:0028.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 354504, виданого 06.11.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 05.11.2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,88 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50329732 від 18.12.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_6, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлого 05.11.2013 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- донька ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 645211, виданого 19.02.1970 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 442559, виданим 20.02.1988 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Мойсей».

Однак згідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 344706 від 20.09.2013 року, відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 19.09.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки на час відкриття спадщини спадкоємець першої черги ОСОБА_5 померла, спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_4 являються:

- внук ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-ЖД № 293064 від 20.10.1990 року, виданого Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- внучка ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 041862 від 11.04.1995 року, виданого Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 262741, виданим 05.10.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого ОСОБА_9 після укладення шлюбу змінила прізвище на «Семененко».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Центральна, 122, що підтверджено довідкою № 920 від 07.12.2017 року, наданою Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

ОСОБА_3 надав до суду заву в якій зазначив, що на спадкове майно не претендує та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 19.12.2017 року за № 624/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_3, надійшла вже після спливу шестимісячного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1266, 1268, 1270, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, померлого 05.11.2013 року, право власності на земельну ділянку площею 2,88 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 034356, виданий 14.08.2003 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-07-565, кадастровий номер земельної ділянки 0:01:002:0028).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2018 року.

Суддя: ОСОБА_10