Справа № 212/2015/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Чорного І.Я.,

з участю секретаря судового засідання: Водоп`янової Ю.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача (п-к відповідача ОСОБА_3.) ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

в березні 2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого рогу від 07.04.2017 року відкрито провадження по даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що після смерті її діда ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина у вигляді приватного будинку АДРЕСА_1, автомобіля марки ВАЗ 2106, вантажного мотоцикла червоного кольору а також причепа - платформи білого кольору, за життя дідусь заповіту не складав. Після смерті діда позивачки, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла й бабця ОСОБА_7 після смерті якої також відкрилась спадщина, бабця за життя також заповіту не складала. Позивачка ОСОБА_1 (до шлюбу мала прізвище ОСОБА_7) зазначила, що є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення оскільки її батько - ОСОБА_8 - син померлих спадкодавців помер у 2010 році ще за життя своїх батьків та до моменту відкриття спадщини після їх смерті. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є її дядько - син померлих спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_3 який є відповідачем 1 по справі. Іншим відповідачем по справі зазначено доньку відповідача 1 ОСОБА_3 - ОСОБА_24. Крім цього в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що за життя спадкодавців саме вона особисто здійснювала догляд за ними, приймала активну участь у їх житті, а відповідачі не доглядали за хворими батьками - спадкодавцями для відповідача ОСОБА_3, які в свою чергу були дідом та бабцею для ОСОБА_4 Ігнорували прохання позивачки щодо участі у догляді особливо за бабцею - ОСОБА_7, яка важко хворіла, за рішенням суду була визнана «частково недієздатною», таким чином ухилялися від надання допомоги спадкодавцям.На підставі зазначеного просить суд усунути відповідачів ОСОБА_3 та його доньку ОСОБА_24. від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позивачка ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Позивач ОСОБА_1 додатково пояснила, що вона є внучкою спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Після смерті дідуся на її прохання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились допомагати їй доглядати бабцю, хоча вона потребувала допомоги. Саме вона, позивач здійснювала догляд за бабцею, робила все по господарству, оплачувала комунальні послуги, здійснювала всі поточні роботи в будинку та на городі. Оскільки вона проживає недалеко від бабці, приходила кожні два дні, тоді як відповідач ОСОБА_4 приходила один раз в тиждень. Після смерті дідуся, вона уклала договір з особою, що здійснювала постійний догляд за бабусею, оскільки та була лежачою та потребувала постійного стороннього догляду. Відповідачі самостійно усунулися від надання допомоги спадкодавцям, їх син, відповідач ОСОБА_3, взагалі не приїжджав до батьків, не був присутній на їх похоронах, не надавав ніякої допомоги, хоча батьки потребували допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення на позов та заяву про розгляд справи за його відсутністю, за участю його представника за довіреністю - ОСОБА_4 яка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні посилаючись на письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи. Крім цього допитана в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 в якості свідка пояснила, що за життя дідуся та бабусі в них була дружня родина. Дідусь ОСОБА_6 хотів щоб його син ОСОБА_3, відповідач по справі переїхав проживати до нього в АДРЕСА_1. Ще за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дуже часто відвідували свого сина та її батька в с. Петрівці, оскільки дідусь там будував будинок. Батько приїжджав в Кривий Ріг не часто через стан здоров'я, однак за дорученням батька вона, відповідач ОСОБА_4 в період з 2013 по 2016 роки часто приходила до дідуся та бабусі, допомагало їм по господарству, садили з дідусем город, оскільки перебувала в декретній відпустці то могла буди на П`ятигорській цілий день. В 2016 році вона почала працювати та з цього часу відвідувала їх менше, допомагала тоді коли дідусь дзвонив та просив про це. Завжди коли вона їхала до дідуся та бабусі перед тим дзвонила та запитувала що потрібно купити. Дідусь до самої смерті був самодостатнім, він не потребував фінансової допомоги, в нього була пасіка, виноградник, навпаки він дарував дорогі подарунки своїм онукам. Після смерті дідуся все змінилося, відносини з позивачем ОСОБА_1 погіршились. За дорученням свого батька ОСОБА_3 вона навідувалась до бабусі та знайшла особу, яка буде здійснювати догляд за бабусею, якій перший місяць платила за догляд бабусі. Однак згодом перестала, оскільки дізналася, що позивач ОСОБА_1 отримувала пенсію замість бабусі та брала кошти на свої потреби.

Представник відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5 також заперечував проти заявлених вимог посилаючись на недоведеність факту умисного ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцям.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мало двох дітей - синів ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 про що свідчать свідоцтва про їх народження які містяться в матеріалах справи (а.с. № 13, 51).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер син та батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть від 11.08.2010 року, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 1390.

Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_8 про що також свідчить свідоцтво про її народження від 21.09.1990 року серія НОМЕР_2, яке міститься в матеріалах справи і яка після реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 14.06.2013 року змінила прізвище з «ОСОБА_12» на прізвище чоловіка «ОСОБА_12 » (свідоцтво про шлюб видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 300 від 14.06.2013 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.08.2016 року серія НОМЕР_3 видане Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1285).

В письмових запереченнях на позов син померлого ОСОБА_6 - відповідач ОСОБА_3 зазначив, що на момент смерті його батька, останній займався господарством, бджільництвом, доглядав за своєю дружиною ОСОБА_7 - тобто не перебував у безпорадному стані незважаючи на свій вік, тяжко не хворів, інвалідності не мав і тому не перебував у безпорадному стані та не потребував сторонньої допомоги. Зазначену обставину не заперечувала в судовому засіданні й сама позивачка ОСОБА_1 та підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом на належне йому рухоме та нерухоме майно та у Другій криворізькій нотаріальній конторі було заведено спадкову справу.

Дружина померлого ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_16 хворіла до смерті чоловіка та продовжувала хворіти й після його смерті. У зв'язку із цим позивачка по справі ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про обмеження її бабці ОСОБА_7.ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження цивільної дієздатності оскільки остання через хворобливий стан втратила здатність спілкуватися з людьми, мала незрозумілу мову тому практично не мала змоги спілкуватися, не могла у повній мірі усвідомлювати свої дії та обслуговувати себе самостійно. Під час розгляду справи № 212/5255/16ц судом дійсно було встановлено, що ОСОБА_7 знаходиться під наглядом лікаря та потребує постійного стороннього догляду згідно Постанови ЛКК № 1063 від 26.08.2016 року. Також відповідно висновку судово - психіатричної експертизи № 264 від 14.11.2016 року страждає хронічним стійким психічним розладом у формі судинної деменції, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, Рішенням Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року, яке набрало законної сили 26.12.2016 року заяву ОСОБА_1 було задоволено частково, обмежено цивільну дієздатність бабці ОСОБА_7 (а не визнано частково недієздатною як помилково зазначила позивачка ОСОБА_1 у своєму позові) однак відмовлено у вимозі ОСОБА_1 стосовно призначення її піклувальником через відсутність подання органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу в особі управління праці та соціального захисту населення оскільки є інші близькі родичі ОСОБА_7 які претендують на визнання їх піклувальниками.

Відповідно ч. 4,5 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 померла (свідоцтво про смерть від 20.01.2017 року, видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 78). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належного їй рухомого та нерухомого майна.

За час свого життя ні ОСОБА_6 ні ОСОБА_7 заповіту не складали.

Оскільки предметом цього спору є право на спадкування після смерті її дідуся ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_7 саме вона, ОСОБА_1 вважаючи себе спадкоємницею першої черги за правом представлення в розумінні статті 1266 ЦК України звернулась до суду із даним позовом.

Згідно статті 1217, ч.2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

В розумінні ст. 1261 Цивільного Кодексу України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є відповідач ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 (за правом представлення як донька померлого у 2010 році сина спадкодавця - ОСОБА_8) є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Відповідно до чинного законодавства, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Отже, для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, правове значення має: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що вона постійно приймала активну участь в житті спадкодавців - дідуся ОСОБА_6 та бабці ОСОБА_7, доглядала за хворою бабцею, сплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування та інше підтверджуються наданими нею до матеріалів справи доказами: товарними чеками, квитанціями про оплату комунальних платежів за адресою мешкання спадкодавців, поясненнями свідків, актом про фактичну участь ОСОБА_1 в догляді за похилими родичами, складеним 22.06.2017 року та підписаним сусідами за адресою мешкання спадкодавців - мешканцями вул. П'ятигорська у м. Кривому Розі підписи яких завірені головою квартального комітету тощо. Зазначені обставини не є предметом спору та визнавалися відповідачами при розгляді даної справи.

У свою чергу судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 фактично мешкає за межами міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - у с. Петрівка Кіровоградської області і є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням довічно (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 14.06.2017 року), через незадовільний стан свого здоров'я не мав можливості часто приїздити до м. Кривого Рогу в зв`язку з чим доручав догляд за своєю хворою матір'ю ОСОБА_7 свій доньці - відповідачу ОСОБА_4 яка мешкає у АДРЕСА_2) надававши їй певні доручення та яка за власним бажанням та вказівкою батька відвідувала бабцю та дідуся, допомагала іноді по господарству, купувала ліки та продукти харчування.

Твердження позивачки ОСОБА_1 щодо умисного ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги спадкодавцям спростовується наданими до матеріалів справи письмовими доказами, які підтверджують також здійснення відповідних дій з боку ОСОБА_3 (у тому числі через доньку ОСОБА_4.) стосовно спадкодавців, а саме квитанції про сплату комунальних платежів за місцем мешкання спадкодавців - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (АДРЕСА_1 ), організацію їх поховання: довідка Криворізького північного об'єднаного УПФ України Дніпропетровської області № 140/к від 23.05.2017 року про те, що 05.08.2016 року допомога на поховання ОСОБА_6 виплачена ОСОБА_4, та 16.01.2017 року допомога на поховання ОСОБА_7 також виплачена ОСОБА_4, товарний чек на ритуальні послуги від ІНФОРМАЦІЯ_2 року , квитанція про купівлю продуктів харчування для поминального обіду тощо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що є сестрою позивача ОСОБА_18 по матері. Проживала вона м. Кривому Розі поряд з спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Її сестра постійно здійснювала догляд за бабусею ОСОБА_7, неодноразово вона приносила продукти та ліки бабці, які передавала їй ОСОБА_1 Відповідача ОСОБА_3 останній раз вона бачила в батьків сім років назад, їй відомо, що він хворіє. Загалом відповідач ОСОБА_4 приїжджала до дідуся та бабусі, та після смерті дідуся вона стала частіше навідуватись ніж до цього. Після смерті дідуся пенсію бабусі приносили до дому та їй відомо, що отримувала пенсію ОСОБА_19, це сестра бабусі яка з нею проживала. Догляд за бабусею здійснювала ОСОБА_20, яку знайшла ОСОБА_4, однак кошти за це платила їй ОСОБА_1 Платили доглядальниці ОСОБА_20 з пенсії бабусі та коштів позивача, оскільки пенсії не вистарчало. ОСОБА_4 відвідувала бабцю, однак не так часто як ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивача. В шлюбі перебувають п'ять років, відповідача ОСОБА_3 він ніколи не бачив. Він часто був в бабусі з дружиною, однак відповідача ОСОБА_4 бачив там дуже рідко. Вона привозила продукти для собак. Знає, що відповідач забрала всі правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім цього пояснив, що з бабцею по день її смерті проживала ОСОБА_19, яка отримувала пенсію бабці. Інколи ОСОБА_19 давала кошти на придбання продуктів. Утримувала бабцю його дружина ОСОБА_1, оплачувала послуги доглядальниці ОСОБА_20 та комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що з серпня 2016 року вона здійснювала догляд за ОСОБА_7 Спочатку вона познайомилась з відповідачем ОСОБА_4 вона її привела на П`ятигорську. Домовлялись про оплату праці щоденно та оплачувати повинні були наполовину ОСОБА_4 та ОСОБА_1, в подальшому ОСОБА_4 відмовилась їй платити, через те, що позивач нібито отримувала пенсію бабусі. Хто отримував пенсію бабусі їй невідомо. ОСОБА_1 заходила до бабусі часто, майже кожного дня, придбавала їжу, ліки. ОСОБА_4 заходила не так часто, бувало один раз на тиждень, один раз на місяць, теж купляла продукти та ліки. В разі потреби до неї було складно додзвонитися. Коли вона приїжджала то не допомагала по господарству. Їй відомо, що за комунальні послуги платила позивач. Крім цього пояснила, що похованням дідуся займалася ОСОБА_18 а бабусі - ОСОБА_4 Відповідача ОСОБА_3 вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що є свекрухою відповідача ОСОБА_4 З 2011 року вона знала ОСОБА_6 та ОСОБА_7, були в хороших відносинах, знала дідуся краще ніж батька ОСОБА_3 Дідусь часто приїздив в гості. Відомо, що відносини сина ОСОБА_3 з батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були дуже добрі, на той час це був їх єдиний син. Коли ОСОБА_3 дозволяв стан здоров'я він часто приїжджав в м. Кривий Ріг до батьків. ОСОБА_4 часто їздила до дідуся та бабусі, два рази в тиждень, та їй відомо, що придбавала їм продукти. До смерті дідуся у сторін були добрі відносини. Після смерті дідуся ОСОБА_4 знайшла доглядальницю для бабці та оплачувала її послуги. Зі слід ОСОБА_22 їй відомо, що позивач ОСОБА_1 отримувала пенсію замість бабусі та витрачала її на свої потреби.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що з 2013 року проживає на АДРЕСА_3, поблизу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відповідача ОСОБА_3 вона ніколи не бачила, зі слів дідуся ОСОБА_6 він хворів. ОСОБА_6 був здоровий, завжди займався чимось по господарству, він помер раптово. Їй відомо, що догляд за бабцею здійснювала лише ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком відповідача ОСОБА_4 В 2008 році він вперше познайомився з дідусем ОСОБА_6 та бабцею ОСОБА_7 Він часто їздив з дідусем до ОСОБА_3 в с. Петрівка. Останніх два роки дідусь жалівся на погіршення стану здоров'я, однак він не потребував стороннього догляду, оскільки до дня своєї смерті робив все сам. Він з ОСОБА_4 приїжджали до дідуся досить часто, днів десять на місяць, допомагали йому по господарству, при цьому купляли продукти. Після смерті дідуся за порадою знайоми він з дружиною ОСОБА_4 знайшов доглядальницю ОСОБА_20 Йому відомо, що послуги доглядальниці оплачувала дружина ОСОБА_4 Хто оплачував комунальні послуги за бабцю невідомо. Похоронами бабці займалася дружина ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_6 не був інвалідом та за станом здоров'я не потребував сторонньої допомоги до самої смерті, ОСОБА_7 дійсно хворіла, дієздатність її була обмежена і тому потребувала стороннього догляду. Згідно наданого до матеріалів справи акту обстеження матеріально - побутових умов мешкання хворої людини - ОСОБА_7 складеного 15.12.2016 року провідним спеціалістом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Жовтневої (Покровської ) районної в місті ради де зазначено, що бабуся ОСОБА_7 чистенька, доглянута, продукти харчування є. Для догляду за ОСОБА_7 між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_20 14.08.2016 року було укладено договір по догляду. Однак як було з'ясовано при розгляді справи в суді перед укладенням договору саме відповідач ОСОБА_4 фактично домовилась з ОСОБА_20 про здійснення такого догляду, дана обставина не заперечувалась в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1

Фактично догляд за бабцею ОСОБА_7 здійснювала онука - ОСОБА_1 за власною ініціативою та онука ОСОБА_4 за дорученням свого батька ОСОБА_3

При розгляді справи в суді позивач ОСОБА_1 не надала та судом не було здобуто належних та допустимих доказів факту умисного ухилення відповідача ОСОБА_3 від надання допомоги батькам - спадкодавцям маючи змогу це робити.

У своєму листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи зазначив, що у частинах 2 - 4 статті 1224 ЦК України зазначені особи, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування; батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав; батьки та повнолітні діти, які ухилялися від обов'язку щодо утримання спадкодавця.

Зважаючи на вище викладене, відсутні правові підстави, зазначені ст. 1224 ЦК України для усунення відповідачів від права на спадкування. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення відповідачів від права на спадкування за законом задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Надання допомоги спадкодавцям одним із спадкоємців в більшому обсязі, а також надання допомоги в меншому розмірі іншим спадкоємцем правового значення для розгляду справи по суті не має.

В позовній заяві позивачка ОСОБА_1 звинувачує відповідачку ОСОБА_4 у тому, що остання 14.08.2016 року таємно вивезла майно з приватного будинку, де мешкали спадкодавці - АДРЕСА_1 надавши доказ звернення до Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області та відмову у встановленні зазначеного у заяві факту через відсутність з боку заявниці підтверджуючих документів на зазначене майно та його вартість.

Вказані ОСОБА_1 обставини суд не приймає до уваги оскільки дані обставини не стосуються предмету спору.

Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові на позивача.

У зв'язку з відмовою позивачці у задоволенні її вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з ОСОБА_4 а підлягають покладенню на позивачку.

Враховуючи ст. 1217, 1218, 1222, ч. 5, 6 ст. 1224, 1262, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»;

керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_24 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 травня 2018 року.

Суддя: І. Я. Чорний