Справа № 304/1291/18
Провадження № 2/304/425/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2018 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
за участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1291/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, а саме доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь та сварок. Вже тривалий час вони разом не проживають та відповідно не ведуть спільного господарства, а отже сім'ї як такої давно не має. Питання розірвання шлюбу нею обдумане, примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини відновити не бажає. Тому просить розірвати шлюб між ними та залишити дітей на подальше проживання при ній.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а також після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.
У судове засідання відповідач не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у виконкомі Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 180827, повторно видане Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 11 вересня 2018 року (а. с. 5).
Також встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей, а саме доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується відповідними свідоцтвами про народження серії 1-ФМ № 165612, серії 1-ФМ № 070786 та серії № І-ФМ №298562, виданими виконкомом Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 07 квітня 2004 року, 18 травня 2007 року та 30 липня 2014 року відповідно (а. с. 6-8).
Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сімя розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а також інтересам їх малолітніх дітей.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Тому, керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 206 ч. 4, 200 ч. 4, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, № 132) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 20 вересня 2003 року у виконавчому комітеті Новоселицької сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 4, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 р о з і р в а т и.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Лацко».
Дітей, а саме доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати при матері ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_7