Справа № 567/657/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та застосування відповідальності за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в

в травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Острозького районного суду Рівненської області з позовною заявою про зміну розміру аліментів на утримання дитини та застосування відповідальності за прострочення аліментів до ОСОБА_1 В обгрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного подружнього життя з яким у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що згідно з судовим наказом Острозького районного суду Рівненської області було вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 30 % прожиткового мінімуму щомісячно з серпня 2010 року до досягнення його повноліття. На даний час зазначений розмір не відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину та не задовольняє потреби сина, додаткові витрати на утримання та навчання. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно та не бере належної участі в утриманні сина, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 32 221 грн. 63 коп. станом на 05 березня 2018 року. Вважає, що у звязку з простроченням відповідачем сплати аліментів до нього мають бути застосовані заходи відповідальності, а саме сплата на її користь неустойки (пені) за період прострочення платежів.

Позивач вказала, що її матеріальне становище не забезпечує утримання дітей, оскільки вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною сином від другого шлюбу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 180-183, 191, 192, 195, 196 Сімейного кодексу України (далі СК України), ст. 549 Цивільного кодексу України, Законах України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» від 17 травня 2017 року, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та «Про державний бюджет України на 2018 рік» просила суд позов задовольнити та змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина на ? частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення в суд до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 19.08.2010 по 05.03.2018 в розмірі 9862 грн 89 коп. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1. ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 29.05.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач, користуючись правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву із запереченням проти позову. Позов не визнав, заперечення на позовні вимоги мотивує тим, що він умисно не ухилявся від сплати аліментів на користь позивача, оскільки був безробітним, не міг влаштуватись на роботу, знаходився у скрутному матеріальному становищі. Вважає, що вимоги позивача щодо стягнення неустойки є необгрунтованими, так як від сплати аліментів він не ухиляється, протягом квітня-червня частково погасив заборгованість по аліментах.

Відповідач також вказав, що позивач не надав доказів зміни його матеріального становища, тоді як зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни раніше постановлених судових рішень про їх стягнення. Зазначив, що на даний час перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, від якого у них двоє малолітніх дітей, що перебувають на його утриманні. Посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст.180, 182, 192, 196 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 81, 95, 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) просить суд врахувати його матеріальне становище та відмовити позивачу у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій вказує, що відповідач є працездатним, має хороший стан здоровя, має обовязок брати участь в утриманні своєї дитини. Зазначила, що відповідач постійно їздить на заробітки за кордон, а саме в Білорусію, має у власності транспортний засіб, житловий будинок та земельну ділянку, отримує доходи, які приховує. Водночас її матеріальний стан погіршився, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у лікаря-невролога, у звязку з чим потребує додаткових фінансових витрат. Просила суд взяти до уваги, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, врахувати інтереси та права дитини, відхилити заперечення відповідача проти позову.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_5 подано до суду заяву в якій просила суд розглядати справу за відсутності позивача та її представника та ухвалити судове рішення про задоволення позову повністю.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Суд, розглянувши справу у відкритому судовому засіданні, відповідно до правил ст.ст. 274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на позицію викладену в відзиві. Пояснив, що він офіційного доходу немає, його матеріальне становище не покращилось, а також він не має фінансової можливості сплатити неустойку нараховану за несвоєчасну сплату аліментів. Вказав, що не зважаючи на тяжке матеріальне становище його сімї майже погасив всю суму заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача на утримання сина. Зазначив, що від зареєстрованого шлюбу з іншою жінкою має двох малолітніх дітей, на його утриманні знаходиться нова сімя: дружина, яка на даний час не працює, двоє спільних з дружиною дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Крім того, старший син являється інвалідом, постійно потребує лікування та значних фінансових витрат.

З письмових доказів досліджених під час судового розгляду судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, шлюб між ними був розірваний 28 вересня 2010 року, що підтверджується рішенням Острозького районного суду Рівненської облласті від 28.09.2010. (а.с. 20)

Від спільного подружнього життя у позивача з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії І-ГЮ № 286168, актовий запис № 3 від 03 березня 2009 року, виданого Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 01 грудня 2017 року, у якому батьком записаний відповідач, а позивач матір`ю. (а.с.11)

Згідно судового наказу Острозького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2010 року було вирішено стягувати з відповідача аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 13)

З довідки НВК «Білашівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -дитячий садок» № 23 від 29.03.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 3 класі НВК «Білашівська ОСОБА_8 ступенів - дитячий садок». (а.с. 14) ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку у дитячого лікаря-невролога Острозької ЦРЛ, що підтверджується консультативним висновком № 433 від 16.07.2018, протоколом обстеження, історією розвитку дитини. (а.с. 63-65)

У позивача є малолітня дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ГЮ № 286167, актовий запис № 118 від 27 жовтня 2016 року, виданого Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції від 01 грудня 2017 року. (а.с. 12)

Згідно довідки управління соціального захисту населення Острозької районної державної адміністрації № 890 від 29.03.2018 ОСОБА_2 призначено соціальну допомогу при народженні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 01.10.2016 по 01.11.2019. (а.с. 15)

Позивач з 20.07.2016 переведена тимчасово сестрою медичною стаціонару відділення № 5 КЗ «Острозька обласна психіатрична лікарня» на 0,5 ставки на період відсутності основного працівника, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_2, серії АА № 341435. (а.с. 16)

Як свідчить довідка Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 3017 від 19.03.2018 за ОСОБА_1 станом на 05.03.2018 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів згідно судового наказу № 2-н-55/10 від 21.08.2010 виданого Острозьким районним судом Рівненської області у сумі 32221 грн. 63 коп.(а.с.17-19)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 25.02.2011 перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у відповідача є двоє малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 057808, виданого 25.02.2011 Бережницькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, свідоцтвами про народження дітей серії 1-ГЮ 142882 виданого 01 вересня 2011 року Бережницькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області та серії 1-ГЮ № 270574 виданого 19 квітня 2017 року Бережницькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області. (а.с. 29, 32)

Згідно корінця медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років № 11 від 03.12.2016, виписки ЛКК № 918 із медичної карти стаціонарного хворого № 11374 син відповідача від другого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, є дитиною-інвалідом до 18 років. (а.с. 30,31)

Згідно довідки № 665 від 02.07.2018, виданої Бережницькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області склад сім`ї ОСОБА_1: дружина ОСОБА_9А,, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, що зараєстровані та проживають разом з ним за адресою с. Бережниця, вул. Шкільна, буд. 17, Дубровицького району Рівненської області. ОСОБА_1 за вказаною адресою проживає без реєстрації місця проживання, за місцем реєстрації за адресою с. Нивецьк Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області відповідач не проживає, на території сільської ради не працює, що підтверджується довідкою № 358 від 02.07.2018 Нивецької сільської ради Дубровицького району Рівненської області. (а.с. 33,34)

Згідно довідки Бережницької сільської ради Дубровицького району Рівненської області № 669 ві 02 липня 2018 року дружина відповідача ОСОБА_9 на території сільської ради не працює з 24.06.2005 по даний час, доглядає за дитиною до трьох років. (а.с. 35)

Відповідачем протягом квітня -червня 2018 року сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментах в розмірі 16000 грн. 00 коп., 5000 грн. 00 коп., 7200 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями № 7 від 11.04.2018, № 35 від 26.04.2018, № 20 від 04.06.2018. Згідно довідки Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 7655 від 06.07.2018 за ОСОБА_1 станом на 01.07.2018 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів згідно судового наказу № 2-н-55/10 від 21.08.2010 виданого Острозьким районним судом Рівненської області у сумі 6452 грн. 63 коп. (а.с.57)

Згідно довідки № 323 від 27.06.2018 Дубровицької районної філії Рівненського обласного центру зайнятості відповідач не перебуває на обліку в центрах зайнятості України (а.с.39)

Згідно довідки Дубровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області № 11263 від 02.11.2018 за ОСОБА_1 станом на 01.11.2018 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів згідно судового наказу № 2-н-55/10 від 21.08.2010 виданого Острозьким районним судом Рівненської області у сумі 3285 грн. 43 коп. (а.с.75)

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність між сторонами спірних правовідносини, що регулюються главами 15, 16 СК України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому звязку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру.

Як вбачається з матеріалів справи та доданих доказів матеріальний та сімейний стан позивача змінився, так як раніше позивач працювала на роботі, на даний час у звязку з народженням другої дитини ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що є підставою для зміни способу стягнення та розміру аліментів, визначених судовим наказом 21 серпня 2010 року.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн, з 1 грудня 2027 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Як вбачається із матеріалів справи малолітній син позивача та відповідача ОСОБА_3 навчається у 3 класі НВК «Білашівська ОСОБА_8 ступенів дитячий садок», знаходиться на «Д» обліку у дитячого лікаря-невролога, потребує належного утримання від батьків. Сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак відповідач сплачував аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку нерегулярно. За період з 19.08.2010 по 05.03.2018 станом на 05.03.2018 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 32221 грн. 63 коп.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_1, а саме відсутність регулярного заробітку (доходу), наявність сімї та інших утриманців, а саме двох малолітніх дітей, що народились у зареєстрованому відповідачем шлюбі, матеріальне становище позивачки ОСОБА_2, яка на даний час отримує соціальну допомогу у звязку з народженням дитини, сімейне та матеріальне становище якої суттєво змінилось. Разом з тим суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, має добрий стан здоровя та має обовязок брати участь в утриманні своєї дитини. Виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини та визначеного законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в цій частині, слід задовольнити частково та змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ст. 195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», розмір заборгованості з виплати аліментів визначається державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішується за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому законом. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 05.03.2018, здійсненого старшим державним виконавцем Дубровицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_10 за період з 19.08.2010 по 05.03.2018 зазначена заборгованість становить 32221 грн. 63 коп. За цей період відповідачем не сплачено аліменти повністю. З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем не сплачувались, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм гл.49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Тобто її завданням є сприяння належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. За змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується заборгованість за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Судом встановлено, що загальна сума неустойки (пені) за період з 19.08.2010 по 05.03.2018 становить 9862,89 грн., що підтверджується розрахунком наведеним у позовній заяві, розрахованим відповідно до довідки- розрахунку заборгованості по аліментах від 05.03.2018, здійсненого старшим державним виконавцем Дубровицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_10 Відповідачем зазначений розрахунок не оспорюється, тому зазначений розрахунок приймається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, а також сплату ним чатини заборгованості протягом квітня-жовтня 2018 року суд прийшов до висновку, що розмір неустойки (пені), який підлягає стягненню з відповідача має бути зменшений до 4000 (чотирьох) тисяч гривень 00 коп.

На підставі ст. 84,180-184, 191, 192, 194-196 Сімейного кодексу України, керуючись ст.5, 12, 13, 141, 257, 274, 279, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та застосування відповідальності за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, місце реєстрації: с. Нивецьк Дубровицького р-ну, Рівненської області пр.Миру,1, ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_9, місце реєстрації: с.Дерев'янче, вул.Кринична, буд.8 Острозький район Рівненська область, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення с повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, місце реєстрації: с. Нивецьк Дубровицького р-ну, Рівненської області пр.Миру,1, ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9, місце реєстрації: с.Дерев'янче, вул.Кринична, буд.8 Острозький район Рівненська область, РНОКПП НОМЕР_2) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 19.08.2010 року по 05.03.2018 року в розмірі 4000 (чотири ) тисячі гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11