Житомирський апеляційний суд
Справа №280/374/14-ц Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія 27 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 280/374/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2014 року, ухвалене суддею Рибніковою М.М. у м. Коростишів

встановив:

У березні 2014 року позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 66 159,77 грн, яка утворилася станом на 08.01.2014 та судові витрати.

Заочним рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2014 року позов задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» суму боргу за кредитним договором № С91.169.71018 від 15.12.2011 у розмірі 66 159,77 грн та судові витрати в сумі 661,77 грн.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 28 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року позивача - Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» замінено на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати, ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що суду першої інстанції позивачем не було надано документів, які підтверджують отримання ним грошових коштів за кредитним договором, а саме: заяву про видачу готівки (меморіальний ордер), вмотивований із математичними формулами (методика) розрахунок заборгованості та виписку по рахунку про рух грошових коштів. Вважає, що розмір заборгованості, вказаний банком у позовній заяві, є значно завищений, не підтверджений належними та допустимими доказами та не відповідає дійсності. На думку апелянта, кредитний договір суперечить вимогам ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та порушує його права, як споживача, оскільки перед укладенням договору його не було повідомлено у письмовій формі про умови надання кредиту та не надано у повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає Закон.

ТОВ «Нью Файненс Сервіс» у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилалося на те, що рішення суду є законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено судом на підставі правильного застосування норм матеріального та з дотриманням процесуального права. Зазначає, що на виконання пункту 1.1. Кредитного договору 15.12.2011 відповідачу було видано кредитні кошти у розмірі 15 752,00 грн. Заборгованість за кредитним договором становить 33 398,33 грн. Після набуття новим кредитором права вимоги, тобто після 28 лютого 2017 року, ОСОБА_1 не здійснювалося жодних внесків на погашення кредитної заборгованості. Окрім того, вважає безпідставними доводи апеляційної скарги в частині посилання відповідача на те, що зміст кредитного договору суперечить ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме, відповідача не було повідомлено у письмовій формі про умови надання кредиту та не надано у повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає закон ані перед укладенням договору, ані протягом його дії. Даний факт спростовує копія Довідки-повідомлення, підписана власноруч ОСОБА_1, з якої вбачається, що останній 15.12.2011 до підписання кредитного договору отримав від кредитодавця ПАТ «Ідея Банк» у письмовій формі вичерпну інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 грудня 2011 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № С91.169.71018, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 752 грн зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 25.00% річних від залишкової суми кредиту, з погашенням кредиту і процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів.

Зазначений договір ніким зі сторін не оспорювався та є чинним.

Відповідно до п. 2.1 даного кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 24 щомісячних внесках до 15 дня/числа кожного місяця, при чому перші 23 внески/внесків у рівній сумі 1132.1200 гривень, а останній внесок 1131.7600 гривень до 15.12.2013, про що свідчить графік щомісячних внесків за кредитним договором (Додаток №1), який є невід'ємною частиною даного договору (а.с. 4, 12-13).

15 грудня 2011 року ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № С91.169.71018 отримав 14 000 грн, що підтверджується ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту від 15.12.2011 (а.с. 16).

Отже, Банком зобов'язання перед позичальником були виконані у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору та надано кредит у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України (в редакції на час ухвалення судового рішення) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини третьої ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 ст. 1056-1 ЦК України встановлює, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України).

Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків сплати платежів по кредиту, Банк має право нарахувати та стягнути з позичальника витрати, пов'язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за даним Договором.

Банк має право стягнути з Позичальника пеню (штрафні санкції), що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредиту) в розмірі 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 дня та по день повного погашення боргу за цим Договором (п. 2.4 Договору).

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № С91.169.71018 від 15.12.2011 станом на 08.01.2014 утворилась заборгованість в сумі 66159,77 грн, яка складається з: 14 178,47 грн - прострочений борг, 12 285,91 грн - прострочені проценти, 233,07 грн - строкові проценти, 39 462,32 грн - пеня за несвоєчасне погашення платежів, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 від 15.12.2011 (а.с. 4).

З матеріалів справи також вбачається, що 30.10.2015 між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» укладено Договір факторингу № 30/10-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № С91.169.71018 від 15 грудня 2011 року, за яким відповідач ОСОБА_1В отримав кредит у сумі 15 752,00 грн. Відповідно до п. 4.1. даного договору Клієнт - ПАТ «Ідея Банк» передає (відступає) Фактору - ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», а Фактор набуває права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі боржників, що міститься в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 139-142).

Згідно Договору факторингу від 28 лютого 2017 року за № 28/02-1 між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТОВ «Фінансова компанія» Серет», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «Нью Файненс Сервіс» відбулося відступлення право вимоги за вищевказаним кредитним договором. З витягу з Додатку № 2 до Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 вбачається, що Клієнт - «Факторингова компанія «Рантье» передав, а Фактор - ТОВ «Фінансова компанія» Серет» (ТОВ «Нью Файненс Сервіс») прийняв права вимоги за кредитним договором № С91.169.71018 від 15.12.2011 до боржника ОСОБА_1, загальна сума заборгованості якої станом на 28.02.2017 становить 33 398,33 грн (а.с. 144-147).

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи договорами факторингу, витягами з Додатку № 2 до вказаних договорів факторингу, дозволом на відчуження придбаних прав, Виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і Статутом ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (а.с. 139-147, 152-156).

Зі змісту повідомлення, направленого ТОВ «Нью Файненс Сервіс» на адресу ОСОБА_1 вбачається, що останнього було повідомлено про укладення 28.02.2017 Договору факторингу № 28/02-1 та те, що новим кредитором по кредитному договору № С91.169.71018 від 15 грудня 2011 року на даний час є ТОВ «Нью Файненс Сервіс». Також зазначено, що за умовами Договору факторингу відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором на суму 33 398,33 грн та вказано реквізити для погашення заборгованості за договором кредиту (а.с. 148).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № С91.169.71018 від 15.12.2011 сума боргу за даним договором станом на 21 листопада 2018 року становить 33 398,33 грн, з яких: 14 178,47 грн - заборгованість по тілу кредиту та 19 219,86 грн - по нарахованим та несплаченим відсоткам та комісіям (а.с. 151).

За таких обставин, матеріали справи достеменно свідчать про те, що ТОВ «Нью Файненс Сервіс», як новий кредитор, набуло право вимоги за кредитним договором на суму боргу у розмірі 33 398,33 грн.

Оскільки суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Нью Файненс Сервіс» заборгованості за кредитним договором у сумі 26 697,45 грн, з яких: 14 178,47 грн - заборгованість по тілу кредиту, 12 285,91 грн. прострочені проценти та 233,07 грн - строкові проценти, тобто в межах позовних вимог, заявлених первісним позивачем ПАТ «Ідея Банк». Оскільки первісним позивачем - ПАТ «Ідея Банк» не було заявлено вимог про стягнення нарахованої плати за обслуговування кредиту та простроченої плати за обслуговування кредиту (комісії), а апеляційний суд обмежений доводами вимог, заявленими в суді першої інстанції, підстав для стягнення будь-якої суми комісії та інших платежів не має.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в тій частині, що кредитний договір порушує права відповідача, як споживача, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ОСОБА_1 з умовами кредитного договору був ознайомлений в письмовій формі ще до його укладення, про що свідчить довідка-повідомлення від 15.12.2011 (а.с. 9), кредитний договір у встановленому законом порядку не оскаржував, останній є чинним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку з порушення умов кредитного договору відповідач в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка і підлягає стягненню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а на користь ТОВ «Нью Файненс Сервіс» підлягає стягненню з відповідача заборгованість за кредитним договором, що складається з тіла кредиту та відсотків, у загальній сумі 26 697,45 грн.

Відповідно до вимог 141 ЦПК України апеляційний суд покладає на сторони зобов'язання щодо відшкодування понесених судових витрат (судового збору) на сторони пропорційно до задоволених вимог кожного з них.

Керуючись ст.ст. 258-259, 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 травня 2014 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 697,45 грн, а саме: 14 178,47 грн заборгованості по тілу кредиту, 12 518,98 грн заборгованості по процентам.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» судові витрати у розмірі 266,97 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 396,95 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Судді

Повний текст складено 17.12.2018.