Справа №339/43/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Ганчар Л.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_2, звернувшись до ОСОБА_3 із вказаними вимогами, просить розірвати шлюб, укладений 06.02.2000 року, в якому народилося двоє дітей : дочки Владислава.11.03.2011року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння влаштовує конфлікти та бійки в присутності дітей, які бояться батька. Така поведінка відповідача була причиною для неодноразових викликів працівників поліції.
Посилаючись на викладене, вважає, що примирення та збереження сімї є неможливим, кожен з них живе своїм життям, фактично сімя припинила своє існування.
Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, її інтереси в суді предсталятиме адвокат ОСОБА_1 (а.с.48).
Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник позивача пояснив, що про примирення сторін не може бути мови, оскільки період шлюбного життя був нестерпним не тільки для позивачки, а і для їх дітей. Відповідач наносив їй та дітям побої, будучи в нетверезому стані. Тому, окрім страху, вона немає ніяких почуттів до чоловіка і подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щоб жити в спокої, позивач забрала дітей і разом з ними переховується від відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності та не надав відзив на позов.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
- відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
- відповідач не подав відзив;
- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При таких обставинах, враховуючи згоду поредставника позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів .
Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено, що сторони уклали шлюб 06.02.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №7 (а.с.3).
Від даного шлюбу народилися діти: дочки Владислава.11.03.2011року народження та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4-5).
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановив суд, сторони перебувають вкрай неприязних стосунках і впродовж шести місяців проживають окремо.
Доводи позивача, викладені в позовній заяві про те, що її подальше спільне життя з відповідачем внаслідок непорозумінь та неприязних стосунків, що склалися між ними, буде суперечити її інтересам та інтересам їхніх дітей, заслуговують на увагу.
Встановлено, що причинами розладу подружніх відносин є те, що із-за частих скандалів, бійок, які вчиняв відповідач в присутності дітей, його схильності до вживання алкогольних напоїв, позивач втратила почуття любові, поваги до нього. І подальше проживання з відповідачем, який не змінив своєї поведінки, неодмінно викличе психологічні стреси, від яких необхідно вберегти не тільки позивача, яка потребує спокою, але й дітей.
Окрім того, встановлено, що сторони впродовж 6 місяців проживають окремо, однак відповідач не вжив жодного кроку протягом цього періоду щодо примирення з метою збереження шлюбу.
Факт неправомірної поведінки відповідача підтверджується неодноразовими зверненнями позивача в поліцію (а.с.31-34).
За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач, скориставшись даним правом, звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки через неправомірну поведінку відповідача вона втомилася жити в постійному стресі та хвилюванні і вважає, що шлюб з відповідачем суперечить її волі, а його існування поглибить її душевні страждання, а також буде суперечити її інтересам та інтересам дітей.
Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Пленум ВСУ у п.10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз"яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Тобто, за змістом вищевказаної статті СК України, суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя та повинен ураховувати конкретні обставини справи.
Суд вважає, що в даному спорі розірвання шлюбу не порушує особисті немайнові та майнові права сторін, а тому відсутні і підстави для вжиття заходів для примирення подружжя.
З'ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивачка категорично відмовляється перебувати в шлюбі з відповідачем, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам, їх дітей, сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дітей, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, малолітню дитину Владиславу залишити на проживанні з матір'ю.
Бажання позивача залишитись на прізвищі, яке вона обрала при укладенні шлюбу, не суперечить вимогам ст. 113 СК України, де зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову на відповідача покладаються витрати, пов"язані з розглядом справи, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 704.80 грн., про що зазначено в позовній заяві.
Що ж стосується вимог представника позивача про стягнення судових витрат в сумі 700грн. за участь представника позивача в судових засіданнях (витрати на професійну юридичну допомогу) , заявлених ними під час виступу в судових дебатах, то вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч. 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просила стягнути з відповідача у випадку задоволення її позовних вимог тільки судовий збір та в подальшому ні вона, ні її представник не надали орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв"язку з розглядом справи.
Окрім того, у порушенні вимог ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат ні позивач, ні її представник не подали детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підставі наведеного, ст.110-112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 258-259,263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Шлюб, зареєстрований 06.02.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №7, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ( дошлюбне Павлів) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Малолітню дочку Дмитревко Владиславу Романівну, 11.03.2011 року народження залишити на проживання з матірю Дмитревко Р.Д.
Після розірвання шлюбу Дмитревко Р.Д. залишити за її бажанням прізвище Дмитревко.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_3 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дата складання повного тексту рішення 10 травня 2018 року.

Суддя Головенко О.С.