Провадження № 2/234/3320/18
05 грудня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Лутай А.М.,
за участю: секретаря Пагуліч Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 09.08.2018р звернулися до суду з дійсним позовом, вказуючи, що їм на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в якій крім них з 2011р зареєстрована ОСОБА_3, а з 2014р - ОСОБА_4, відповідачі у справі. Свої вимоги мотивує тим, що в липні 2013р відповідачка ОСОБА_3, а в січні 2015р відповідачка ОСОБА_4 забрали свої речі та виїхали за невідомою адресою за межі міста і з того часу їх місце перебування їм не відомо, ніякого спілкування з ними немає. Зазначають, що на цих підставах вони (ОСОБА_1, ОСОБА_2О.) не можуть отримати субсидію та розпоряджатися своєю квартирою на свій розсуд. Просять визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 свої вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, в заяві зазначили, що не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, які про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не зявилися без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавали.
Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивачів, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії Договору міни від 23.11.1995р, посвідченого завідуючою Першої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за №1-6209) та копії Свідоцтва про право на спадщину по закону, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за №1-4818) квартира за адресою: АДРЕСА_2, на праві приватної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_2
Також, право власності на ОСОБА_1, ОСОБА_2 на зазначену вище квартиру зареєстровано в бюро технічної інвентаризації 06.12.1995р та 26.06.2002р відповідно.
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в належній ОСОБА_1, ОСОБА_2 квартирі за вищевказаною адресою підтверджується довідкою №б/н від 08.08.2018р, виданої КП «СЕЗ м.Краматорська».
З наданих із КП «Служба єдиного замовника м.Краматорська» Актів про не проживання від 06.08.2018р №б/н, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, але фактично за адресою реєстрації не проживають: ОСОБА_3 з липня 2013 року по теперішній час, ОСОБА_4 з липня 2015 року по теперішній час.
Застосовуючи норми процесуального та матеріального права суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності у місці реєстрації без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.
З аналізу досліджених судом доказів у справі, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не мешкають в належній позивачам квартирі, не проявляють інтересу до житла, не сплачують комунальні послуги понад пять років ОСОБА_3 та понад три роки ОСОБА_4 без поважних на те причин, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.72 ЖК України, ст.ст.16, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задовольнити.
Визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, громадян України:
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А.М.Лутай