ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1089/18 Справа № 202/3894/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю промислово-комерційна фірма "Владо", ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення сум, -

в с т а н о в и л а:

У квіті 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2009 року по справі №2-2062/09, для солідарного стягнення з ОСОБА_1 третини грошової суми у розмірі 228.300 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2015 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2015 року скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у суду першої інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви, оскільки ОСОБА_2 не наведено жодного доказу поважності втрати виконавчого листа, самої втрати виконавчого листа та дане питання вирішено без виклику відповідачів у судове засідання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року №14 строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні положення закріплено й в статтях 1-11 ЦПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно ч.3 ст.368 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, явка яких не є обов'язковою.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб колегія суддів вважає за необхідне розглянути її без участі сторін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з цілковитої її обґрунтованості.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не ґрунтується на фактичних обставинах справи, досліджених судом доказах та вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 вересня 2009 року, яке набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ТОВ ПКФ "Владо", ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 228.330 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30 грн. (т.1 а.с.151-152,175-176).

11 січня 2010 року представником позивача було отримано три виконавчих листи (т.1 обкладинка справи).

В заяві від 29 квітня 2015 року ОСОБА_2 зазначив, що виконавчий лист, який мав бути пред'явлений до ОСОБА_1, був загублений та не поданий до виконання.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.370 ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали), замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Ключовим у вказаній правовій нормі є втрата виконавчого документа; саме: у разі втрати виконавчого документа може бути виданий його дублікат

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Згідно ст.371 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист або до суду за місцем виконання і розглядається у судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно ч.2 ст.74 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Частина 4 даної норми передбачала, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частина 1 ст.76 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, визначала, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів справи вбачається, що заяву ОСОБА_2 судом було отримано 29 квітня 2015 року, а 25 травня 2015 року постановлено ухвалу про задоволення заяви. При цьому судом не здійснювався виклик учасників справи для розгляду заяви у судове засідання.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч.1 ст.158 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст.27 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали), а згідно зі ст.129 Конституції України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Елементом належної судової процедури, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, є принцип "рівності вихідних умов" [27] або як його ще називають принцип "рівності сторін" [25, с.59] і принцип змагальності [13, с.176]. Принцип "рівності вихідних умов" (рівності сторін) вимагає надати кожній стороні можливість представити свою справу в умовах, які не дають їй значних переваг перед її опонентом, а принцип змагальності означає, що сторони мають право знайомитися зі всіма доказами або запереченнями, що залучені до справи, висловлювати свою думку про їх наявність, зміст і достовірність у відповідній формі та у відповідний час, у разі необхідності - у письмовій формі та заздалегідь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які визначають порядок розгляду даного питання.

Крім того, розглянувши заяву у відсутність учасників спору, суд першої інстанції не з'ясував обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення даного питання.

Колегія суддів наголошує на тому, що судом першої інстанції взагалі не були перевірені доводи заявника про втрату виконавчого листа, їх поважність та обґрунтованість.

Колегія суддів приймає до уваги той факт, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Втім наголошує на тому, що з моменту отримання виконавчих листів та до моменту звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа минуло більше ніж п'яти років.

При цьому заявником взагалі не зазначено коли та при яких обставинах було втрачено виконавчий лист, як і не вказано чому його не було подано до виконання у визначені законодавством строки.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції було надано копію листа від Індустріального ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з якого вбачається, що 13 березня 2010 року було прийнято до виконання виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу 228.381 грн., 13 березня 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладанням арешту на майно боржника та 29 листопада 2010 року повернуто виконавчий документ стягувачу (т.1 а.с.245).

Тобто зазначення в заяві про видачу дублікату виконавчого листа про те, що він мав бути пред'явлений до виконання, втім був втрачений, є хибним.

За таких обставин ухвалу неможна визнати обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа

Керуючись ст.ст.367,374,386,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 травня 2015 року про видачу дубліката виконавчого листа скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.