Справа № 129/2312/18
Провадження по справі № 2/129/1038/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відсутність сторін в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

Встановив:

07.09.2018 р. заявлено позов, у якому позивач зазначила, що з 10.09.2011 р. вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, самостійно утримувати малолітню дитину вона не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому позивач, просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2018 року і до повноліття дитини.

Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.22-24).

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.25-27).

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом.

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що ОСОБА_2 є рідним батьком малолітнього сина ОСОБА_3, але добровільно законного обов'язку по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2018 року і до повноліття дитини.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь ОСОБА_1 для утримання малолітнього сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача.

Висновки суду, підтверджуються ще й такими доказами:

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 10.09.2011 р., відповідно до якого 10.09.2011 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05.09.2018 р., з якого видно, що ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10);

- довідкою виконкому Гайсинської міської ради Вінницької області № 4717 від 06.09.2018 р., про те, що сім`я ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_1 складається з 15 чоловік та з нею проживає і знаходиться на її утриманні малолітня дитина ОСОБА_3, 2012 р.н. (а.с.11).

З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору та на користь позивачки 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с.6).

Керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 СК України,

Вирішив:

Позовні вимоги задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_2, на користь держави 704,80 грн. судового збору (стягувачем є Державна судова адміністрація України: ГУК у м. Києві, м. Київ - 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106) та на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), жительки АДРЕСА_1, 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: