Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2360/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

прокурора Сазонової О.В.,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

хворої ОСОБА_4,

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 про визнання госпіталізації недієздатної ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна та її стаціонарного лікування доцільними, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна її стаціонарного лікування доцільними.

Заява обґрунтована тим, що 26 квітня 2018 року за направленням райпсихіатра Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_5, лікаря ПОПНД ОСОБА_6 та за заявою опікуна недієздатної в психіатричну лікарню поступила хвора ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з діагнозом: тяжка розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування, з аутоагресією, епісиндром (в анамнезі).

В приймальному відділенні оглянута черговим лікарем ОСОБА_7, який підтвердив необхідність стаціонарного лікування.

Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, ускладненої соматичної патології, лікування загострення яких можливо лише в стаціонарних умовах, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатної ОСОБА_4 до психіатричного закладу за згодою опікуна та її стаціонарного лікування доцільними.

За клопотанням заявника та опікуна хворої справа судом розглянута в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні лікар ОСОБА_3 заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Хвора ОСОБА_4 повідомила, що проти лікування та госпіталізації заперечує.

Опікун ОСОБА_8 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі, клопотань не має.

Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, проти її задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворої та думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 08 травня 2012 року, ОСОБА_4 визнана недієздатною, її опікуном призначено ОСОБА_8 (а.с.6).

Як встановлено судом, хвора ОСОБА_4 з діагнозом: тяжка розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування, з аутоагресією, епісиндром (в анамнезі) поступила в психіатричну лікарню 26 квітня 2018 року за направленням райпсихіатра Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_5, лікаря ПОПНД ОСОБА_6 та заявою опікуна ОСОБА_8 (а.с.8, 9).

Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у психіатра з 2010 року. В дебюті захворювання порушення сну, з'явилося слухові галюцинації у вигляді „голосу подруги імперативного характеру, котрі примушували її покінчити життя самогубством та інші незнайомі голоси, як чоловічі, так і жіночі та дитячі коментуючого та образливого характерів, напливи думок в голові, головний біль. Під впливом слухових галюцинацій в поведінці була неадекватна, „здала в ломбард коштовний ланцюжок, отримала невеликі гроші, прогулювала заняття, не спала. Була госпіталізована до Донецької обласної психіатричної лікарні, де знаходилась з 17.06.11р. по 13.07.11р. Виписана з шифром F 23.1 за наполяганням родичів. 18 липня 2011 року випила 30 таб. зіпрекси та 60 таб. циклодолу з суїцідальною ціллю під дією імперативних слухових галюцинацій, в зв'язку з чим була вперше госпіталізована в ПОКПЛ. Неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні, востаннє з. 04 вересня 2017 року по 30 листопада 2017 року. Після виписки переведена Кобеляцький ПНБІ с. Лісне, де приймала підтримуюче лікування. Психічний стан погіршився більше тижня тому, коли перестала спати, зявились страхи більше ввечері та слухові галюцинації коментуючого характеру, перестала доглядати за собою, відмовлялась від прийому їжі та ліків, весь час говорила, що в неї «тягне шию та закочуються очі...». Госпіталізована в ПОКПЛ за направленням райпсихіатра Кобеляцької ЦРЛ ОСОБА_9, лікаря ПОПНД ОСОБА_6 та за заявою опікуна.

27 квітня 2018 року ОСОБА_4 оглянута комісією лікарів-психіатрів, якою їй встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, тривожний синдром, нейролептичний синдром, стадія загострення (а.с.3).

Враховуючи наявність тяжкого психічного розладу, ускладненої соматичної патології, лікування загострення яких можливо лише в стаціонарних умовах, психічний стан на момент огляду, значні порушення поведінки, специфічні розлади в сфері мислення, в емоційно-вольовій сфері, недієздатність хворої, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації ОСОБА_4

Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворої ОСОБА_8, рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2012 року.

Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Оскільки ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, письмову заяву опікуна про прохання госпіталізації та лікування в стаціонарі, суд вважає за необхідне поміщення ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару визнати доцільним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.342 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати госпіталізацію недієздатної ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева за заявою опікуна та її стаціонарне лікування доцільними.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Самсонова О.А.

присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

02.05.2018