Справа № 188/498/18
Провадження № 2/188/303/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

з участю представників -

- позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2

розглянувши матеріали уточненої позовної заяви ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства " ДТЕК Павлоградвугілля " , третя особа - виробничий структурний підрозділ " Шахтоуправління Першотравенське " про зобов"язання відповідача про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що відповідно до Наказу № 1122-к він був звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку , відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України

З даним Наказом він не згоден з наступних підстав.

07.11.2016 р. він був прийнятий на посаду підземного гірника 2 розряду з повним робочим днем. На протязі 2017 р. щодо нього складали накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за невиконання правил трудового розпорядку , які в подальшому і стали підставою для звільнення його з роботи .

Проте слід зазначити , що дисциплінарні стягнення були неправомірно до нього застосовані , так як він не порушував трудового законодавства .

Так , Наказом № 1070 від 28.02.2017 р. його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани і позбавленні його 100 % премії за лютий 2017 р. за те , що він начебто покинув раніше встановленого часу робоче місце .

Наказом № 3288 від 27.06.2017 р. його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани і позбавленні 100 % премії за червень 2017 р. за те , що він начебто на 1 год. раніше встановленого часу самовільно покинув робоче місце .

Наказом № 3808 від 03.07.2017 р. його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани і позбавленні 100 % премії за липень 2017 р. за те , що він начебто раніше покинув робоче місце без поважної причини .

Отже , як зрозуміло із зазначених вище наказів причиною притягнення його до дисциплінарної відповідальності стало начебто залишення робочого місця раніше встановленого часу без поважних причин .

Виявлені порушення Правил трудового розпорядку не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 4 .1 Розділу ІУ " Робочий час та час відпочинку " Колективного договору ДТК " Павлоградвугілля " зазначено , що скорочена тривалість робочого дня для працівників , зайнятих на підземних роботах встановлюється 6 годин в день. 30 год. в неділю. Він , як гірничоробочий 2 розряду виконував підземні роботи під час здійснення своїх трудових обов"язків . Саме тривалість його робочого часу повинна складати 6 год.

Окрім того , в Розділі ІУ зазначено , що працівники , які працюють на підземних роботах працюють в чотири зміни . Перша зміна починається в 08 год. ранку і закінчується о 14. год. , друга зміна починається з 14год. до 20 год. , третя зміна починається в 20 год. і триває до 02 год. та черверта зміна починається о 02 год. і триває до 08 год.

Тобто , враховуючи все вищезазначене , тривалість робочого часу не може перевищувати 6 год. Надурочними вважаються роботи понад встановлену тривалість робочого дня . Перевищення 6-ти годинного робочого часу є порушенням трудового законодавства . В ст. 62 КЗпП УКраїни вказані виняткові випадки , коли може бути застосовано надурочні роботи ( зазначається їх перелік ).

Виконання надурочних робіт під час виконання ним трудових обов"язків не було передбачено.

Тобто , він повинен працювати лише 6 год. в день протягом однієї зміни . Після відпрацювання 6 годин він не має права виконувати свої трудові обов"язки . Тобто , відпрацювавши свій робочий день він має право самостійно , без дозволу будь-кого покидати своє робоче місце .

На шахті , на якій він працював усі переміщення по шахті , в тому числі і під землею фіксуються в табелях . Тобто в табелях є зазначення протягом якого часу він перебуває безпосередньо під землею ( вхід і вихід ) . Спуск і підйом в шахту відбувається по чіткому графіку .

В усіх наказах , яким його було притягнуто до відповідальності вказано , що він раніше встановленого часу покидав робоче місце . Право покидати робоче місце , згідно вищезазначеного , він має право після відпрацювання саме шести годин робочого часу . Адже , його робочим місцем є безпосередньо шахта . Спуск в шахту і є початком його шестигодинного робочого часу . Адже , відповідно до ст. 2 Конвенції МОП № 30 " Про регулювання робочого часу в торгівлі та установах " термін " робочий час " означає проміжок часу протягом якого працівник перебуває в розпорядженні роботодавця , це поняття не охоплює години відпочинку , коли наймана особа не перебуває в розпорядженні роботодавця .

Тобто , з моменту спуску в шахту і протягом 6-ти годинного робочого часу він має право перебувати в шахті . Після закінчення 6 - ти годинного робочого часу він має право покинути шахту . Але , так як було вищезазначено , є чіткий графік підйому із шахти , він змушений чекати коли буде відбуватися плановий підйом.

В усіх наказах про накладення на нього дисциплінарного стягнення , відік шестигодинного робочого часу відраховується чітко від графіків змін , але не від фактичного робочого часу виконання трудових обов"язків .

Такий облік робочого часу не є правильним і не відповідає нормам законодавства . Адже , згідно табеля вказується час спуску , але не вказується конкретний час коли працівник прибув безпосередньо до конкретного місця під землею . Також в табелі вказується час підйому , але не враховується час коли працівник конкретно виїхав із певної ділянки під землею. Зміни і їх графік , відповідно до ст. 57 та 58 КЗпАП України є загальним поняттям для того , щоб можна було організувати робочий процес .

У Колективному договорі зазначено зміни і початок та кінець роботи по змінах . Проте не має жодного посилання на те , що початок робочого часу і є початком роботи передбаченим для конкретної зміни. …

Отже , залишення ним робочого місця , як вказують в наказах про притягнення його до дисциплінарної відповідальності , раніше встановленого в Колективному договорі часу закінчення певної зміни , не є фіксуванням порушення трудової дисципліни , в тому числі порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку , за яке передбачена відповідальність згідно ст. 147 КЗпП України . Підйом на поверхню відбувався не раніше закінчення відповідної зміни . Відпрацювання шестигодинного робочого часу підтверджується даними про використання робочого часу .

Крім того , зазначає , що він здійснював ремонт шляхів в шахті . Тобто у нього немає конкретного робочого місця . Адже в процесі роботи він зобов"язаний переміщатися по шахті . Саме тому незрозуміло , яким чином можна було фіксувати , що він знаходився на певній відстані від робочого місця . Від якого саме робочого місця в усіх наказах про притягнення його до відповідальності не вказано .

Також зазначає , що в сіх спірних наказах зазначено , що він працював на боковому опрокидавичу горизонту 370 м. Відповідно до усіх наявних у нього документів він працював та повинен був працювати на 180 горизонті. Він не мав права працювати на даного 370 горизонті . Так як відповідно до законодавчих вимог для того , щоб працювати на даному 370 горизонті він повинен мати спеціальний дозвіл , пройти відповідне навчання , чого у нього не було . Усе це дає підстави вважати , що неправомірні порушення трудової дисципліни , які зазначені в наказах , могли бути не ним вчинені . Адже , як його можна притягувати до дисциплінарної відповідальності за невиконання трудових обов"язків саме на 370 горизонті на якому він не мав права працювати .

Крім того , позивач зазначає , що відповідно відзиву на первісну позовну заяву відповідач надав виписку із протоколу засідання профспілкового комітету НПГ № 9 від 23.0?.2017 р. Даний документ є у матеріалах справи. У даному документі вказано , що його заслуховували на засіданні і він пояснив , що не вважає себе винним у порушенні трудової дисципліни . Проте усе це є невірним. Він жодного разу не був запрошений і повідомлений належним чином про те , що буде відбуватися засідання профспілкого комітету . Сама засідання проводилося 23.08.2017 р. , у цей день він був вихідним . ОСОБА_4 даних пропускного пункту на територію шахти немає відомостей , що він туди приходив . Жодних пояснень щодо його звільнення він давати не міг . У витязі з протоколу вказано , що його заслуховували на засіданні і він надавав пояснення Усе це не відповідає дійсності .

Також в наказі про звільнення зазначено " звільнити його гірника підземного 2 розрядку бригади інших підземних робітників дільниці шахтного транспорту № 3 28.08.2017 р. . Як уже було зазначено згідно розпорядження від 07.11.2016 р. його робочим місцем є дільниця шахтного транспорту № 2 . Він працював на дільниці на дільниці ШТ № 2 , а не ШТ № 3. Саме тому звільнити його з ШТ № 3 не мали підстав , так як він там не працював .

А також , 28.08.2017 р. це був його вихідний день. Окрім цього , в цей день він звертався до сімейного лікаря , про що у нього є наявна довідка . В подальшому його повинно бути відкрито лист непрацездатності . Але , так як з 28.08.2018 р. він згідно наказу № 1122-к вважався звільненим лист непрацездатності чи відкритий лікарняний лист йому не видали . … Враховуючи те , що 28.08.2017 р. є днем він був тимчасово непрацездатний , звільнений в цей день він не може бути відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпАП України . Де зазначено , що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності ( крім звільнення за п. 5 цієї статті ) , а також у період перебування працівника у відпустці.

28.08.2017 р. це був його вихідний , в цей день він не працював. Саме тому звільняти його 28.08.2017 р. не можна було відповідно до положень законодавства .

Його було звільнено 28.08.2018 р. , наказ про звільнення йому видали 30.08.2017 р. , а розрахунок провели 31.08.2017 р. , в подальшому 04.01.2018 р. йому було оплачено дні коли він перебував на лікарняному та був тимчасово непрацездатний .

Трудову книжку йому не видано по цей час. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. З моменту звільнення і по даний час він не має можливості влаштуватися на роботу . Усе це призводить до того , що у нього не

має можливості утримувати сім"ю. Так як його було незаконно звільнено законодавством передбачена виплата середнього заробітку за весь період , починаючи з дня звільнення.

З 28.08.2017 р. і по даний час він не працює у зв"язку з відсутністю трудової книжки та незаконного звільнення . Саме тому , на момент подання уточненої позовної заяви 10.08.2018 р. період його вимушеного прогулу складає 335 дні. Загальна сума середньоденної заробітної плати на день звільнення складає 197.67 грн.

Також позивач надає суду розрахунок ціни позову , яка складається з наступного ( 2910 грн. + 66 219.45 грн. = 69 129.45 грн.

Просить суд :

1. Зобов"язати відповідача поновити його , ОСОБА_3 , на роботі на посаді гірника підземного на дільниці шахтного транспорту № 2 шахти " Ювілейна " ВСП " Шахтоуправління Першотравенське " ПрАТ " ДТЕК Павлоградвугілля " , скасувавши наказ про звільнення від 28.08.2017 р.

2. Стягнути з відповідача на його користь середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу з 28.08.2017 р. до дня поновлення на роботі , який на день пред"явлення позову становить 69 129 ( шістдесят дев"ять тисяч сто двадцять дев"ять ) грн.45 . грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі. Позивач дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої сторони позов не визнала . На обгрунтування своєї позиції посилається на відзив на позовну заяву.

Зазначає , що звільнення позивача за відбулось у відповідності до положень не тільки чинного законодавства , а і у відповідності до спеціальних норм трудового законодавства . Такий захід стягнення був обґрунтований тим, що позивач багаторазово притягувався до дисциплінарної відповідальності до моменту звільнення . Просить у позові відмовити у зв"язку з відсутністю законних підстав для захисту прав позивача.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду , що він є головою дільничного профспілкового комітету . Профком отримав подання директора шахти про дозвіл на звільнення ОСОБА_3 Засідання було назначено на 23.08.2018 р. Про час та місце засідання ОСОБА_3 був належним чином повідомлений . Однак , він довгий час не з"являвся. В зв"язку з цим він особисто дзвонив ОСОБА_3 на мобільний телефон , запрошував на засідання. Коли ОСОБА_3 з"явився , то він вів себе неадекватно , не визнав жодного факту порушення трудової дисципліни , сперечався.

Рішенням більшістю голосів профком дав згоду на звільнення ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні свідчення щодо проведення засідання профкому , щодо негідної поведінки ОСОБА_3 та надання дозволу на його звільнення. Доповнив , за той час коли члени профкому чекали ОСОБА_3 була розмова про те , щоб захистити його права , більш детальніше вникнути у обставини та причину допущених порушень . В ході обговорення цього питання були вивчені всі накази , доповідні записки посадових осіб дільниці. Однак , після вивчення всіх документів та після виступу ОСОБА_3 було прийнято рішення про можливість його звільнення.

Свідок ОСОБА_7 ( начальник зміни ) пояснив , що 07.02.2017 р. о 14.00 год. зупинив ОСОБА_3 на горизонті 180 м. , який покинув своє робоче місце та йшов до підйомника. Останній ще почав сваритися та не визнавати своє порушення. Доповнив , що згідно діючих нормативно-правових актів у шахті категорично забороняється покидати робочі місця без дозволу керівництва . Перед тим як покинути робоче місце гірник повинен дочекатися своєї зміни , довести до відома нового працівника наявну обстановку та про всі інші обставини . А також категорчно забороняється самовільне пересування гірнику з робочого місця і до центрального підйомника. Це є грубим порушенням як Правил техніки безпеки , Правил охорони праці та є порушенням інших інстукцій . З цього приводу кожен гірник проходить спеціальні курси підготовки та кожного дня розписується у відповідних журналах. На шахті на першому місці є безумовне та незаперечне дотримання правил техніки безпеки. ОСОБА_3 за час роботи неодноразово допускав таких порушень .

Свідок ОСОБА_8 ( гірничий майстер ) пояснив , що він видав ОСОБА_3 наряд на зачистку гірничої породи на горизонті 370 м. ( точний день не пам"ятає ) . Близько 12.30 год. він по шахтному телефону дзвонив , щоб перевірити - чи все в порядку на дільниці. Однак , на телефон ніхто не відповідав. Тобто , він зрозумів , що ОСОБА_3 покинув робоче місце. Такі випадки з боку ОСОБА_3 були неподинокі.

Вислухавши сторони , свідків , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що сторони дійсно перебували у трудових взаємовідносинах . Дана обставина підтверджується письмовою заявою позивача на ім"я директора ПСП ШУ " Першотравенське " від 02.11.2016 р. В даному документі позивач просить прийняти його на роботу в якості підземного гірничого … З " Правилами внутрішнього трудовогорозпорядку " з умовами праці , наявністю небезпечних та шкідливих факторів , нможливістю наслідків їх впливу на здоров"я , з правилами , пільгами і компенсаціями , Колективним договором - ознайомлений ( є підпис ) .

В зв"язку з вищезазначеним та у відповідності до розпорядження позивач з 07.11.2016 р. прийнятий на роботу за професією гірник підземний 2 розряду за строковим договором на 3 місяці.

Робоче місце визначено - дільниця шахтного транспорту .

Наказом по підприємству від 01.08.2017 р. № 1015/1-К позивача переміщено на підставі ст. 32 КЗпП України за професією гірник підземний 2-го розрядку з 01.08.2017 р. на дільницю шахтного транспорту № 2 .

З наявних у справі матеріалів вбачається , що позивач дійсно тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення " Правил внутрішнього трудового розпорядку " та " Інструкції № 7 з охорони праці , безпечному викоанню робіт та поведінці у шахті гірника підземного в частині дотримання виробничої дисципліни та нарядної системи.

А саме .

1. Наказом директора ВСП " ШУ Першотравенське " № 1070 від 28.02.2017 р. позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та на нього накладено стягнення увиді догани , з позбавленням 100% премії за лютий 2017 р. . Як вбачається підставою для накладення зазначеного стягнення є порушення вимог п.1.12.6 " Інструкції № 7 з охорони праці , безпечному викоання робіт та поведінці у шахті гірника підземного " . Також зазначено , що ОСОБА_3 07.02.2018 р. залишив раніше встановленого часу своє робоче місце .

2. Наказом директора ВСП " ШУ Першотравенське " № 3390 від 03.07.2017 р. зазначається , що 08.06.2017 р у першу зміну підземнй дільниці ШТ-2 ОСОБА_3 покинув раніше встановленого часу своє робоче місце на о 13.35 год. був виявлений на відстані 2 км від свого робочого місця та порушив встановлений маршрут пересування. Даним наказом позивачу було затримано виплату премії за червень 2017 р. Другим пунктом даного наказу було дано вказівку на підготовку подання до профспілкового комітету про надання дозволу про звільнення.

3 . Наказом директора ВСП " ШУ Першотравенське " № 3808 від 26.07.2017 р. ОСОБА_3 також був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та був позбавлений 100% премії за липень 2017 р.

Підставою до цього є те , що ОСОБА_3 18.07.2017 р. у другу робочу зміну був наданий наказ на зачистку гірничої маси ,яки просипалася на боковому перекидавачу гро. 370 . Без проведення приймому-здачі зміни покинув раніше своє робоче місце без поважної причини . ОСОБА_4 п.1.12.6 " Інструкції № 7 по охороні праці …" , п. 2.1 " Правил внутрішнього трудового розпорядку " дана обставина є порушенням трудової дисципліни . Також в встановлено , що час пересування з робочого місця до навколостовбурного двору складає 50 хвилин , а позивач виїхав з шахти на поверхню в 20.32 год. , що знаходить своє відображення у табельній системі , а саме у відомостях використання робочого часу .

Даний наказ було погоджено з головою профспілкової організації підприємства , членом якої є позивач і останнього було ознайомлено з даним документом. Дати будь-які пояснення щодо допушеного дисциплінарного проступку позивач відмовився , про що свідчить ОСОБА_4 від 18.07.2017 р.

4. 27.07.2017 р. ОСОБА_3 , працюючі у першу зміну , знову порушив вимоги п. 1.12.6 вищевказаної Інструкції залишив раніше встановленого часу робоче місце без поважної причини . ОСОБА_4 відомостей табельної системи вихав з шахти на поверхню в 14.33 год. , при тому . що робочий час першої зміни триває до 14.00 год. , а час пересування від робочого місця до навколостовбурового двору складає 50 хв.

В зв"язку з допущеними вищезазначеними порушеннями відповідачем було підготовлено подання до профспілкового комітету НПГ з метою інформування та з метою отримання згоди на звільнення ОСОБА_3 за систематичне невиконання обов"язків покладеним на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку .

Крім того , наказом № 4115 від 08.08.2017 р. зазначається , що на протязі 2017 р. гірничий підземний ОСОБА_3 неодразово притягувся до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Інструкції по охороні праці ( зазначається три накази - наказ від 28.02.2017 р. № 1070 , наказ № 3288 від 27.06.2017 р. та наказ № 3808 від 18.07.2017 р. ).

Директор в цьому наказі ПСП ШУ "Першотравенське " наказує підготувати клопотання до профкому НПГ для отримання згоди на звільненні ОСОБА_3 з підприємства за систематичне невиконання обов"язків покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку , якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення згідно ч. 3 ст. 40 КЗпАП України. Також було наказано ознайомити ОСОБА_3 з даним наказом у 3-х денний термін .

Актом від 10.08.2017 р. підтверджено той факт , що ОСОБА_3 ОюВю у приміщенні нарядної кімнати дільниці ШТ-3 було вголос зачитано наказ № 4115 від 08.08.2017 р. про підготовку та направлення матеріалів на його звільнення. Останній на " повышеных тонах " висловив своє невдоволення та відмовився від ознайомлення.

З вищевказаним наказом позивач відмовився ознайомитися . ОСОБА_4 від 10.08.2017 р.позивачу вголос було проголошено його текст .

В наказі № 1122-к від 28.08.2017 р. " Про звільнення " зазначаються вищезазазначені порушення трудової дисципліни . Також зазначається , що не зробивши належних висновків , 27.07.2017 р. у першу зміну ОСОБА_3 знову порушив вимоги " Інструкції № 7 з охорони праці … " в частині дотримання виробничої дисципліни та нарядної системи " , а саме - залишив раніше встановленого часу робоче місце .

Відповідно наказу директора ВСП " ШУ Першотравенське " від 08.08.2017 р. № 4115 було підготовлене на направлення подання до профспілкового комітету НПГ для отримання згоди на звільнення ОСОБА_3 з підприємства за систематичне невиконання обов"язків покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку , згідно п. 3 ст. 40 КЗпАП України .

23.08.2017 р. на засіданні профспілкового комітету було вирішено дати згоду на звільнення ОСОБА_3В…. з підприємства за ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Отже , даним наказом звільнено ОСОБА_3 , табельний номер 12507448 гірника підземного 2 розряду бригади інших підземних робітників дільниці шахтного транспорту № 3 28.08.2017 р. за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків , покладених на нього правила внутрішнього трудового розпорядку , відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України .

Також з тексту даного наказу вбачається , що з позивачем було здійснено остаточний розрахунок.

Витягом із протоколу засідання профспілкового комітету НПГ від 23.08.2017 р. вказується що , порядком денним засідання даного комітету є розгляд питання про надання дозволу на звільнення гірничого дільниці ШТ-3 ОСОБА_3 З доповіді осіб , які виступали на засіданні вбачається , що ОСОБА_3 систематично не виконує своїх обов"яків . На підтвердження даної обставини надано докладні , акти , які ОСОБА_3 не визнав та відмовився з ним знайомитися . Також було надано слово ОСОБА_3 В своєму виступі останній вважав себе невинним в порушенні трудової дисципліни , він добросовісно виконує свої обов"язки .

Рішення даного профкому було надано дозвіл адміністрації на звільнення гірничого робочого підземного дільниці ШТ-3 ОСОБА_3 За звільнення проголосували 11 чоловік , проти - 1 особа , утримались 4 чоловіка.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову , суд бере до уваги , що предметом спору по даній справі є те , що позивач на протязі 2017 р. систематично не виконував без поважних причин обов"язків , покладеним на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку , тобто систематично покидав своє робоче місце та в порушення встановленим нормам самовільно пересувався від свого робочого місця до центрального підйомника. Факт систематичного невиконання підтверджено вищезазначеними наказами відповідача.

Суд погоджується з позицією представника відповідача про те , що підставою для звільнення позивача, що повністю відповідає фактичним обставинам, стало систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього Інструкцією з охорони праці для гірничого підземного дільниці шахтного транспорту , Правилами внутрішнього трудового розпорядку, виявлені порушення стосувалися складових трудової функції працівника, невиконання та неналежне виконання трудових обов'язків було систематичним, вчиненим без поважних причин, стягнення застосовані у відповідності до ст. 148 КЗпП України наказами по Шахтоуправлінню «Першотравенське» .

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, надає роботодавцю право розірвати трудовий договір за умови, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, застосувати п. 3 ст. 40 КЗпП можна для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, припускався навмисного невиконання (чи неналежного виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні або громадські стягнення.

При цьому, як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 (далі ? Постанова ВСУ № 9), слід враховувати лише ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст. 151 КЗпП), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Але окрім викладеного, для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 ст. 40 КЗпП необхідна наявність сукупності таких умов:

порушення має стосуватися лише тих обовязків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку (звільнення за порушення громадських обовязків ? наприклад, незявлення на збори чи небажання вступити до профспілкової організації ? не допускається);

невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обовязків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності;

невиконання або неналежне виконання трудових обовязків повинно бути систематичним (тобто до працівника протягом року вже було застосовано дисциплінарне або громадське стягнення);

враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів (заходи громадського впливу, наприклад, обговорення порушення, у таких випадках не мають юридичного значення) і є чинними на момент звільнення працівника;

з моменту виявлення порушення до дисциплінарного звільнення може минути не більше місяця.

Таким чином , суд вважає , що відповідач на законних підставах застосував до позивача вищезазначені дисциплінарні стягнення.

Крім того , позивач на протязі всього судового процесу фактично не заперечував той факт , що він дійсно передчасно покидав свої робочі місця , мотивуючи тим , що згідно діючого законодавства , а саме Конституції України та Кодексу Законів про працю України він має право працювати на підземних роботах не більше 6 годин.

Тобто , з моменту спуску в шахту і протягом 6-ти годинного робочого часу він має право перебувати в шахті . Після закінчення 6 - ти годинного робочого часу він має право покинути шахту .

З цього приводу суд погоджується з позицією представника відповідача , а саме .

Пункт 1.12.6. «Інструкції № 7 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінці у шахті машиніста підземних установок» передбачає зобовязання працівника за цією професією:

- дотримуватись виробничої дисципліни, нарядної систему та виконувати роботу и тільки передбачену змінним завданням (нарядом), а при умові зміни обстановки на протязі зміни вказану керівником робіт.

Кодекс законів про працю України передбачає наступні обов'язки як працівника, так і роботодавця, а саме:

Статтею 139 КЗпП України передбачені обов'язки працівників:

Працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Стаття 141 КЗпП України передбачає обов'язки власника або уповноваженого ним органу, а саме власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватись законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Визначення терміну «робочий час» містить стаття 2 Конвенції МОП № 30 «Про регулювання робочого часу в торгівлі та установах» 1930 року «проміжок часу, протягом якого працівник перебуває в розпорядженні роботодавця. Це поняття не охоплює години відпочинку, коли наймана особа не перебуває в розпорядженні роботодавця». Аналогічні визначення дають Конвенції МОП № 67 «Про тривалість робочого часу і відпочинку на дорожньому транспорті» 1939 pоку та № 180 «Про робочий час моряків і склад суднового екіпажу» 1996 року.

Мінсоцполітики України у листі «Про режим роботи, тривалість робочого часу і відпочинку» від 22.06.2007 № 199/13/116-07 визначило робочий час як час, протягом якого працівник повинен виконувати обовязки за трудовим договором.

Однак, робочий час не є однорідним. З огляду на зміст праці його поділяють на:

підготовчо-заключний період;

час основної роботи;

час перерв, зумовлених технологією й організацією виробництва;

час допоміжної роботи;

час обслуговування робочого місця тощо.

До підготовчо-заключного періоду можна віднести, наприклад, час на перевдягання, отримання завдання та звіт про його виконання, підготовку та здавання інструменту (обладнання), обслуговування робочого місця тощо.

Так, у відповідності до Колективного договору, а саме Додаток № 6 до розділу 9 Колективного договору передбачається доплата за нормативне пересування в шахті, до початку зміни від стволу до робочого місця та назад, після закінчення зміни проводиться працівникам із розрахунку за 1 годину 15,68 грн. Розмір вказаної доплати збільшується на загальний зріст рівня окладів по підприємству, при кожному підвищенні окладів.

Отже, час основної роботи підземного працівника встановлено 6 годин в одну зміну. Час між змінами не може бути менш ніж подвоєна тривалість робочої зміни.

В зв"язку з цим , суд не бере до уваги доводи позивача та його представника в тій частині , що він не працював на 370 м. горизонті , так як не мав відповідного допуску чи дозволу .

Мотиви позивача про те, що укладеним трудовим договором йому не було визначено конкретне робоче місце, суд також відхиляє.

Щодо доводів представника позивача про звільнення у період непрацездатності позивача.

У відповідності до пп. 1.1, 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року N 455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених пп. 1.14, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Так, пунктом 2.6. Інструкції передбачено, що особам, які не визнані тимчасово непрацездатними, лікарем лікувально-профілактичного закладу видається довідка довільної форми з позначкою про час звернення до такого закладу.

Пленум ВСУ № 4 від 01.04.1994 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», звертає увагу саме на лікарняний листок або довідку, видану в установленому законом випадку.

У довідці сімейного лікаря, яку надає позивач до позову, видана на його імя 28.08.17 р., з вказаною датою народження 1973 року, замість 1972 р., про те що начебто ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою 28.08.12 року, а не 2017 року. Дана довідка не свідчить про його тимчасову непрацездатність, оскільки не є листком непрацездатності та не містить посилань на час звернення до лікарняного закладу.

З огляду на вищевказане, така довідка не свідчить про тимчасову непрацездатність позивача 28.08.2017 рок

Інші доводи позивача та його представника також не дають підстав для висновку про порушення відповідачем норм трудового законодавства , які призвели або могло призвести до неправильного вирішення справи, тобто всі інші доводи стосуються суб"єктивного тлумачення норм права та переоцінки доказів ..

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв"язку з викладеним, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з урахування того що, судом не встановлено підстав для поновлення позивача на роботі, не встановлено факту порушення з вини відповідача прав позивача.

На підставі викладеного , керуючись ст. 4 , 11, 81, 141, 265, 268 ЦПК України , п. 3 ст. 40 , 47 , 235 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства " ДТЕК Павлоградвугілля " , третя особа - виробничий структурний підрозділ " Шахтоуправління Першотравенське " про зобов"язання відповідача про поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення .

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 13.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_9