У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, у якій просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 13 лютого 2017 року і до повноліття дитини.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1, вважаю за необхідне відмовити заявнику в її прийнятті з наступних підстав.

Згідно ч. 1,2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано судом, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 1492 грн., з 1 липня 1559 грн., з 1 грудня 1626 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років у 2018 році становить: з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., що не відповідає розміру аліментів, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тому у видачі судового необхідно відмовити.

Крім того, статтею 191 СК України встановлено час з якого присуджуються аліменти.

Так, відповідно до ч.1 ст.191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Як вбачається з поданої заяви, заявник ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина, починаючи з 13.02.2017 року і до досягнення дитини повноліття.

Заявник фактично просить стягнути аліменти за минулий час. Вимога заявниці може бути розглянута виключно у позовному провадженні та не підлягає розгляду у наказному провадженні.

Таким чином, поданий судовий наказ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, оскільки заявлена вимога не передбачена п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 161, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :