УХВАЛА

05 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 243/9530/17

провадження № 61-46394ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника -ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року (про повернення апеляційної скарги) у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки, скасування наказу про звільнення та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки усупереч вимогам статті 392 ЦПК України заявник не приєднав документ про сплату судового збору (чи документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону).

Розмір судового збору за подання касаційної скарги фізичною особою на ухвалу суду становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявникові слід сплатити судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 оскаржують у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року про повернення апеляційної скарги у частині вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки, заявник не звільнена від сплати судового збору у цій частині вимог.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення вищезазначених недоліків до 12 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель