АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 683/2199/16-ц
Провадження № 22-ц/792/643/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю сторін та представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6, про стягнення заборгованості; зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання договорів кредиту, поруки та іпотечного договору; зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки; зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавута Тетяна Олександрівна, про розірвання іпотечного договору за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у складі судді Андрощука Є.М. від 26 лютого 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 році ПАТ «Укрсоцбанк», звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, вказував, що 20.10.2006 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту №06/374-632-92, згідно якого останньому було надано 7000 доларів США кредиту зі сплатою 13 % річних з терміном повернення 15.10.2021 року.

В забезпечення виконання цього зобов'язання між банком та ОСОБА_6, ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно якого вони передали в іпотеку банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Також 20.10.2006 року в якості забезпечення зобов'язання з ОСОБА_5 було укладено договір поруки. Позичальник ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконує належним чином і станом на 22.06.2016 року має заборгованість за договором кредиту №06/374-632-92 в сумі 4656,61 доларів США, з яких 3295 доларів США заборгованості за кредитом, 842,79 доларів США заборгованості за відсотками, 246,40 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредиту, що еквівалентно 6133,53 грн., 272,42 долари США пені за несвоєчасне повернення відсотків, що становить 6781,23 грн. Вказану заборгованість банк просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання договорів кредиту, поруки та іпотечного договору, визнання припиненим права іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» за іпотечним договором. Вказував, що договір іпотеки підлягає розірванню, так як банк у 2008 році в односторонньому порядку збільшив процентну ставку за користування кредитом з 13% на 15 % і після такої істотної зміни умов основного договору банк не уклав додаткової угоди до іпотечному договору, що є порушенням ст. 19 ЗУ «Про іпотеку». Підставою для розірвання договору кредиту є істотне збільшення курсу долара, водночас банком помилково нараховано відсотки і штрафні санкції в доларах. Договір поруки є похідним від договору кредиту, тому теж підлягає розірванню. Поручителем не надавалась згода на збільшення процентної ставки в 2008 року, крім цього договір поруки не підписаний як ним, так і дружиною.

ОСОБА_5, звертаючись до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6 про визнання недійсним договору поруки №880/8151ПФО273 від 20.10.2006 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, вказувала, що цей договір вона не підписувала, підпис у договорі від її імені виконано іншою особою.

ОСОБА_6, звертаючись до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання іпотечного договору від 23.10.2006 року, визнання припиненим у ПАТ «Укрсоцбанк» права іпотеки за цим договором, вказувала, що її не повідомлено про зміну процентної ставки і додаткової угоди до іпотечного договору не було укладено, що є порушенням умов даного договору та ст.19 ЗУ «Про іпотеку».

Ухвалами Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.12.2016 року вказані позови об'єднано в одне провадження

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.01.2017 року у зустрічному позові ОСОБА_6 до ПАТ «Укрсоцбанк» залучено третьою особою без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавуту Т.О.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2018 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за договором кредиту №06/374-632-92 від 20.10.2006 року, що виникла станом на 22.06.2016 року в сумі 4137,79 доларів США, 6133,53 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6781,23 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, та 1738,72 грн. судових витрат.

У решті позову відмовлено.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено та визнано недійсним договір поруки №880/8151ПФО273 від 20.10.2006 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Стягнуто на користь ОСОБА_5 з ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, з кожного, по 2159,72 грн. судових витрат.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та постановити нове, яким її позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд не прийняв до уваги те, що про зміну процентної ставки її ніхто не повідомляв, і жодних додаткових угод до Іпотечного договору від 23.10.2006 року з нею не укладали. В момент укладення нею іпотечного договору банк не ознайомив її з умовами основного кредиту. Під час розгляду справи судом витребовувався від банку оригінал договору кредиту але банк його не надав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить його скасувати та постановити нове, яким його позов задовольнити, у позові банку до нього відмовити. Апелянт вказує, що суд не звернув уваги на те, що пеню та всі штрафні санкції до нього банком визначено та обчислено у доларах США, що є неправильним. Банк завищував залишок по тілу кредиту і безпідставно нараховував більші відсотки. Вказує, що про зміну процентної ставки йому стало відомо лише після подачі банком позову.

У відзиві ПАТ «Укрсоцбанк» просить апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В засіданні апеляційного суду апелянт, представник апелянтів, ОСОБА_5 підтримали апеляційні скарги з викладених у них мотивів.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» просив відхилити апеляційні скарги як безпідставні.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що 20.10.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту №06/374-632-92, згідно якого останньому було надано 7000 доларів США кредиту зі сплатою 13% річних з терміном повернення - 15.10.2021 року.

Згідно з договором поруки від 20.10.2006 року, сторонами якого є ОСОБА_4, ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, остання є солідарним позичальника за договором кредиту №06/374-632-92 від 20.10.2006 року.

В забезпечення договору кредиту №06/374-632-92 від 20.10.2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за іпотечним договором від 23.10.2006 року передали в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позичальник ОСОБА_4 свої зобов'язання за договором кредиту №06/374-632-92 від 20.10.2006 року виконував неналежно і станом на 22.06.2016 року у нього утворилась заборгованість в сумі 4137,79 доларів США, з яких 3295 доларів США - заборгованості за кредитом, 842,79 доларів США заборгованості за відсотками, а також 6133,53 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 6781,23 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи № 139п від 05.10.20167 року підпис на оригіналі договору поруки від 20.10.2006 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Частково задовольняючи первісний позов, та відмовляючи у зустрічних позовах ОСОБА_4, ОСОБА_6, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності підстав для розірвання договорів кредиту, поруки та іпотеки, припинення іпотеки та наявності підстав для стягнення заборгованості по кредиту лише з позичальника ОСОБА_4, оскільки договір поруки не підписувався ОСОБА_5 і підлягає визнанню недійсним.

Апеляційні скарги не містять доводів на спростування висновків суду в частині визнання недійсним договору поруки, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, тому рішення суду в цій частині не перевіряється в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про завищення залишку по тілу кредиту і безпідставне нарахування більших відсотків не ґрунтуються на доказах і є безпідставними.

Так, наявна заборгованість позичальника за кредитним договором підтверджується розрахунком банку (а.с.12-15, т.1), в свою чергу позивач не спростував достатніми та допустимими доказами правильність наведеного розрахунку.

Пеня обґрунтовано розрахована банком відповідно до пункту 4.6 кредитного договору у гривні за курсом на дату формування розрахунку, виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту чи процентах (у валюті кредиту), подвійної облікової ставки НБУ та кількості прострочених днів.

Посилання апелянта на те, що про зміну процентної ставки йому стало відомо лише після подачі банком позову, спростовується матеріалами справи.

Так, листом № 18-39/36 від 16.10.2008 року банк повідомив позичальника про підвищення процентної ставки за договором кредиту, вказане повідомлення останній отримав 23.10.2008 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.105, т.1).

При цьому збільшення процентної ставки за кредитом мало місце до набрання чинності Законом України від 12.12.2008 року № 661-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», а отже, є правомірним.

Обговорюючи доводи апеляційних скарг про наявність підстав для розірвання укладених договорів, апеляційний суд приймає до уваги таке.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

При цьому сторона, яка ставить питання про розірвання договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною.

Обставини, на які посилалися ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в обґрунтування зустрічних позовів та апеляційних скарг, не вказують про істотне порушення договорів та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, а відтак, не є підставою для розірвання цих угод.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про іпотеку" зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачено іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Водночас за ст. 11 цього Закону майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Суд першої інстанції правильно встановив, що у порушення вимог чинного законодавства між сторонами не було укладено додаткову угоду до договору іпотеки, додаткові відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою шляхом її державної реєстрації у встановленому законом порядку внесено не було, проте обсяг зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем у зв'язку з цим не змінився, а залишився на рівні, визначеному договором іпотеки в межах вартості предмета іпотеки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судове рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 11 травня 2018 року.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуючий у першій інстанції: Андрощук Є.М. Провадження № 22-ц/792/643/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27