У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лагоцької Оксани Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_3, стягувач: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

Мотивуючи тим, що на примусовому виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2-1075-1/07, виданий 15 серпня 2007 року Солом'янським районним судом м. Києва, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Державним виконавцем проведені виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме: винесено та направлено постанову про відкриття провадження на адресу боржника, накладено арешту на майно боржника, здійснено запити до державних органів з метою встановлення місця роботи, джерел доходу, наявності банківських рахунків та цінних паперів у ОСОБА_5, зареєстрованих за ним на праві власності транспортних засобів.

Однак вжиті заходи виявились безрезультатними. Будь-яке майно чи рахунки в банках на боржника не зареєстровані.

На неодноразові виклики з вимогою з'явитись до державного виконавця для вирішення питання щодо сплати боргу за виконавчим документом боржник не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, встановити його місце перебування та перевірити майновий стан не виявилось можливим, оскільки доступ до приміщення квартири не був наданий, про що складено відповідний акт.

Заборгованість ОСОБА_5 по аліментах станом на 01 липня 2018 року становить 188 061,94 грн.

Оскільки боржником рішення суду про стягнення аліментів не виконується, чиняться явні перешкоди державному виконавцю у примусовому його виконанні, ОСОБА_5 не з'являється за викликами державного виконавця, це змушує звернутись до суду із означеним поданням.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 року призначено вказану цивільну справу до розгляду в порядку письмового провадження. На підставі ч. 13 ст. 7 та ч. 3 ст. 438 ЦПК України проводиться розгляд справи без призначення судового засідання та повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про залишення без задоволення подання з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2007 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі означеного рішення 15 серпня 2007 року Солом'янським районним суду м. Києва видано виконавчий лист №2-1075-1/07 на примусове стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36-38).

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 від 14 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження №39358556 щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини (а.с. 34).

Постановою заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шеремет Ю.М. від 26 лютого 2018 року накладено арешт на все майно ОСОБА_5 (а.с. 31).

Згідно із постановою заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Лагоцької В.Ф. від 22 травня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на будь-яких рахунках ОСОБА_5 у банківських установах (а.с. 8).

Як убачається із розрахунку заборгованості по аліментам Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва, заборгованість ОСОБА_5 за виконавчим листом №2-1075-1/07 станом на 01 вересня 2018 року становить 194 909,19 грн. (а.с. 4).

Відповідно до Акту державного виконавця від 16 травня 2018 року, під час виходу державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, двері до квартири були зачинені, на неодноразові дзвінки у двері ніхто не відповів (а.с. 10).

За положеннями ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно із п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Разом з цим, необхідність такого заходу, як примусовий привід боржника має бути обумовлена певними обставинами, на підтвердження яких держаним виконавцем має бути надано відповідні докази такої необхідності.

Судом встановлено, що підставою для звернення державного виконавця із поданням до суду є неявка боржника ОСОБА_5 на виклики державного виконавця для вирішення питання щодо сплати боргу за виконавчим документом.

Разом з тим, дані твердження не доведено перед судом належними, допустимими та достовірними доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Матеріали справи не містять достатніх доказів належного направлення боржнику ОСОБА_5 державним виконавцем викликів та інших виконавчих документів у встановлений законом спосіб, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України.

За положеннями ст. 438 ЦПК України суд не наділений повноваженнями на збирання доказів на підтвердження підстав застосування примусового приводу боржника.

З урахуванням викладеного та у зв'язку з відсутністю доказів факту ухилення боржника від явки до державного виконавця на виклики останнього, суд не убачає правових підстав для застосування даного заходу забезпечення виконання судового рішення та приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про примусовий привід ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 7, 77-78, 81, 259-261, 353, 355, 438 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

Подання заступника начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лагоцької Оксани Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_3, стягувач: ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.О. Астахова