Провадження №2-з/523/66/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І. В.

при секретарі - Вовкович І. В.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

Встановив:

ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на транспортний засіб, автомобіль «КАМАЗ 53212», 1984 р.в., державний номер 073-079 ОА, ідентифікатор транспортного засобу: ХТС532120Е0014975, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Представник заявника заяву обґрунтував тим, що 01.02.2017 року відбулась ДТП, винним в якому визнано ОСОБА_2 та автомобілю заявника ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду, яка в загальному розмірі складає 27209 грн. 83 коп. тому вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно винуватця ДТП ОСОБА_2

Суд зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ст. 150 ЦПК України зазначені види забезпечення позову, у тому числі накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться в нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представник заявника зазначив, що автомобіль «КАМАЗ 53212», 1984 р.в., державний номер 073-079 ОА, ідентифікатор транспортного засобу: ХТС532120Е0014975, належить ОСОБА_2, однак будь-яких належних та допустимих доказів зазначено до матеріалів заяви не надав. Щодо твердження представника позивача, що зазначені докази містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд вважає неспроможними, оскільки матеріали зазначеної справи не містять доказів неможливості чи будь-яких перешкод у праві заявника отримати будь-які копії матеріалів зазначеної справи про адміністративне правопорушення в доказ належності вищезазначеного автомобіля ОСОБА_2

Отже, аналізуючи зазначені правові норми, та враховуючи, що заявником не надано доказів, що автомобіль на який просить накласти арешт дійсно належить особі, з вини котрої сталось ДТП від 01.02.2017 року, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259-260 ЦПК України, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя