Провадження № 4-с/344/22/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, в якій просив скасувати рішення заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 24.11.2017 року про відмову від виконання виконавчого листа; зобовязати субєкта оскарження відкрити виконавче провадження та забезпечити виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/8156/2016р. від 25.07.2017р. про стягнення з Івано-Франківської міської ради на його користь 131 902 грн. 55 коп.

Скаргу мотивовано тим, що субєктом оскарження було неправомірно, без зясування всіх обставин справи та не використавши надані йому права та обовязки згідно Закону України "Про виконавче провадження" повернуто йому без прийняття до виконання виконавчий лист №344/8156/2016р, за яким було стягнуто з Івано-Франківської міської ради на його користь 131 902 грн. 55 коп.

Скаржник, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності , просив вимоги скарги задоволити. Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка скаржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги, що відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до вимог ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 24.11.2017р. заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 прийнято рішення про відмову у виконанні виконавчого листа виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 20.10.2017 р. відповідно до рішення по справі №344/8156/2016р. за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про стягнення компенсації за невикористану відпустку та компенсації за затримку виплати заробітної плати відповідно до якого підлягає стягненню з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 131902 грн. 55 коп. середнього заробітку за весь час затримки заробітної плати.

Із змісту рішення субєкта оскарження вбачається, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки рішення про стягнення з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скаржник ОСОБА_1 вважає, що прийняте рішення заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про відмову від виконання виконавчого листа №344/8156/2016р. підлягає скасуванню , оскільки Івано-Франківська міська рада не внесена до єдиного реєстру розпорядників та одержувачів коштів та не має відкритих рахунків в УДКСУ у місті Івано-Франківську , а отже виконати рішення суду казначейством не можливо.

Згідно зіст .11 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 при винесенні рішення про відмову від виконання виконавчого листа №344/8156/2016р. без прийняття до виконання не відповідають вимогам закону та є неправомірними, а повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням наведених вище норм та встановлених обставин справи, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що дії субєкта оскарження щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання підлягає скасуванню.

Щодо вимог скарги про зобов'язання субєкта оскарження відкрити виконавче провадження та забезпечити виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/8156/2016р. від 25.07.2017р. про стягнення з Івано-Франківської міської ради на його користь 131 902 грн. 55 коп. то суд враховує вимогист.41 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред''явити його до виконання. Аналогічне положення було передбаченост.51 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові Пленуму № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Отже, заявлена вимога про зобовязання субєкта оскарження відкрити виконавче провадження та забезпечити виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/8156/2016р. від 25.07.2017р. про стягнення з Івано-Франківської міської ради на його користь 131 902 грн. 55 коп. не ґрунтується на вимогах закону та є передчасною, оскільки у цій частині скаржник вимагає судового захисту заздалегідь не порушеного права, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260,261,447 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення заступника начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 24.11.2017 року про відмову від виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду по справі №344/8156/2016р. від 25.07.2017р. про стягнення з Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_1 - 131 902 грн. 55 коп.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст. 351-356 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням Перехідних положень цього ж Кодексу. Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Островський Л.Є.