МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Справа №370/2810/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі судового засідання Левківському С.В., при розгляді у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області справи за позовом

ОСОБА_1 до Забуянської сільської ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

09.10.2018 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувсь до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Забуянської сільської ради (далі - відповідач) про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому вказав, що 01.10.2013 року померла його мати, ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на: земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вулиці Незалежності (колишня Жовтнева), 72 в с. Забуяння Макарівського району Київської області, яка була набута померлою на підставі рішення Забуянської сільської ради від 16.06.2009 року за № 154-25-05 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370092, кадастровий номер :01:005:0025, дата видачі 03.11.2009 р.).

Позивач, ОСОБА_1, як син померлої належить до спадкоємців першої черги за законом, проте позбавлений можливості оформити юридично свої права як спадкоємця після смерті матері, оскільки на момент її смерті, тобто на час відкриття спадщини, він проживав разом з нею за однією адресою, а саме: по вулиці Незалежності (колишня Жовтнева), 72 в с. Забуяння Макарівського району Київської області, що підтверджується довідкою №654 від 19.09.2018 року Забуянської сільської ради, проте проживав без реєстрації. Та, оскільки ним не було подано до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, тому без встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем позбавлений можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса.

Позивач просить: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та померлої 01.10.2013 року ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме на 01.10.2013 року в житловому будинку №72 по вулиці Незалежності (колишня Жовтнева), 72 в с. Забуяння Макарівського району Київської області, також просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за згаданою вище адресою в порядку спадкування за законом після смерті 01.10.2013 року ОСОБА_2

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12.10.2018 року позов ОСОБА_1, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.11.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Також вказаною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої 01.10.2013 р. ОСОБА_2

Ухвалою суду від 22.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 07.12.2018 року.

У судовому засіданні 07.12.2018 року представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, Забуянська сільська рада, подала лист про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Допитаний у судовому засіданні 07.12.2018 р. свідок ОСОБА_5 пояснив, що був знайомий з покійною матірю позивача ОСОБА_2. До дня її смерті 01.10.2013 р. з нею проживав її син позивач у справі ОСОБА_1, який за нею доглядав та після її смерті переїхав жити до м. Києва.

Допитана у судовому засіданні 07.12.2018 р. свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає та працює у с. Забуянні. З покійною ОСОБА_2 була знайома, до дня її смерті з нею проживав її син ОСОБА_1 та після її смерті переїхав проживати у м. Київ.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Книги шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в редакції від 16.01.2003 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 01.10.2013 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 290645, видане виконавчим комітетом Забуянської сільської ради Макарівського району Київської області 10.10.2013 року, актовий запис № 19 (а.с. 7).

Після її смерті відкрилась спадщина на: земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вулиці Незалежності (колишня Жовтнева), 72 в с. Забуяння Макарівського району Київської області, яка була набута померлою на підставі рішення Забуянської сільської ради від 16.06.2009 року за № 154-25-05 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370092, кадастровий номер :01:005:0025, дата видачі 03.11.2009 р.) (а.с. 12).

Щодо позовних вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач у справі, ОСОБА_1, належить до спадкоємців першої черги за законом, що підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-БК № 279391 (а.с. 8).

Як вказує позивач у позові, оскільки він проживав разом з матірю до дня її смерті, до нотаріуса заяви про прийняття спадщини він не подавав, тому без встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини він позбавлений можливості оформити юридично свої права як спадкоємця після смерті матері ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно пункту 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

З аналізу наведених норм слідує, що спадкоємцю для прийняття спадщини необхідно проживати із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (бути зареєстрованим з ним за однією адресою), в іншому ж випадку необхідно звернутись у визначений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Поряд з тим, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України,).

Як вбачається з довідки Забуянської сільської ради Макарівського району №654 від 19.09.2018 року, ОСОБА_1 проживав разом з матірю, ОСОБА_2 до дня його смерті 01.10.2013 року за адресою: с. Забуяння, вул. Незалежності (колишня Жовтнева), 72, проживав без реєстрації (а.с. 16).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 13.01.2018 р., ОСОБА_1 з 29.07.1993 р. зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

З наведеного слідує, що позивач на час відкриття спадщини не був зареєстрований із спадкодавцем за однією адресою, тож відповідно до вимог ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, йому необхідно було звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Однак, до нотаріальної контори позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті 01.10.2013 року ОСОБА_2 не звертавсь, що підтверджується відповіддю Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області №1938/01-16 від 24.10.2018 року, звідки вбачається, що спадкова справа до майна померлої 01.10.2013 року ОСОБА_2 не заводилась.

Окрім того, позивач, звернувшись до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою щодо розяснення порядку оформлення спадщини № 1742/02-31 від 04.10.2018 р., отримав розяснення, що оскільки ним не надано доказів спільного проживання із спадкодавцем (реєстрації разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини) та заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк також не подавав, йому необхідно звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 18).

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Враховуючи наведене та положення ст. ст. 15, 16 ЦК України, слідує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, а саме просив встановити факт постійного проживання із спадкодавцем, тоді як останньому необхідно було звернутись до суду з позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, оскільки з такою заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк позивач до нотаріуса так і не звертавсь, крім того суд встановлює факти, що мають юридичне значення, у випадку, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а відтак дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Що ж до вимог про визнання права власності на спадкове майно, то вони є передчасними, оскільки залишилось невирішене питання про прийняття позивачем спадщини після смерті матері, тому і у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. А також слід зазначити, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1604,80 грн., не підлягають відшкодуванню.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Забуянської сільської ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 07.12.2018 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1: місце проживання: 08011, Київська обл., Макарівський р-н, с. Забуяння, вул. Незалежності, 72;

Забуянська сільська рада: місцезнаходження: 08011, Київська обл., Макарівський р-н, с. Забуяння, вул. Незалежності, 44-Б, .

Суддя А.В. Косенко