КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 381/4426/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/2155/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Шкоріної О.І.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Свісс Кроно»

відповідачі ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Ковалевської Л.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свісс Кроно» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод, позбавлення права користування, виселення,

в с т а н о в и в :

у/н справи № 381/4426/17 № а/п 22-ц/824/2155/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Ковалевська Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у грудні 2017 року ТОВ «Свісс Кроно» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просило визнати останніх такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, кй розташований за адресою: АДРЕСА_3 та усунути перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення відповідачів із вказаного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову зазначало, що 26.12.2017 товариство на прилюдних (електронних) торгах (аукціоні) придбало спірний житловий будинок. Право власності на придбане нерухоме майно за товариством зареєстровано у встановленому законом порядку. Будинок раніше належав ОСОБА_7, та в будинку зареєстровані громадяни: ОСОБА_4 - її мати та ОСОБА_3 - її син. Реєстрація місця проживання вказаних осіб у будинку, а також користування ними будинком перешкоджає ТОВ «Свісс Кроно», як власнику будинку, користуванню та розпорядженню своїм майном.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2018 позов задоволено. Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3. Усунуто перешкоди ТОВ «Свісс кроно» у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із цього житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд застосував до спірних правовідносин ст. 116, 157 ЖК, які не підлягали застосуванню. Ці норми регулюють відносини виселення членів сім'ї власника будинку (квартири) і їх виселення можливе лише в тому випадку, якщо вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.Спірні правовідносини, що розглядались судом не пов'язані з відносинами виселення членів сім'ї власника будинку (квартири) через порушення правил співжиття. Крім того, суд не врахував його доводи про те, що у іншому суді розглядається справа за позовом про визнання договору іпотеки недійсним в частині застави житлового будинку та справа за скаргою на дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та на рішення державного виконавця про відчуження спірного будинку. У випадку задоволення хоча б однієї з вищезазначених скарг, позивач втратить підстави для задоволення позову у цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Свісс Кроно» Середенко А.С. просить залишити рішення суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що суд правильно вирішив питання щодо правовідносин сторін, оскільки виникнення у членів сім'ї власника жилого будинку права на користування житлом є похідним від виникнення у власника права власності на будинок, а тому припинення права власності особи на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування житлом.Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Натомість апелянт в апеляційній скарзі посилається на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2015 у справі № 6-16348 вс 15, де предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені фактичні обставини справи не є подібними до даної справи. Що стосується розгляду в судах скарги у цивільній справі за позовом апелянта, то розгляд цих скарг не є перешкодою та не існує об'єктивної неможливості для розгляду судом вказаної справи.Щодо розгляду судом касаційної інстанції справи № 381/1737/17 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «СВІСС КРОНО», ТОВ «Юліаніка», ОСОБА_9, ОСОБА_7. Судовим рішенням встановлено, що на час укладення іпотечного договору 21.09.2009 неповнолітні діти сторін у будинку, належному на праві власності ОСОБА_7 та переданому нею в іпотеку, не мають ні права власності, ні права користування. Відповідно, ця обставина розповсюджується і на ОСОБА_3 (апелянт), який на час розгляду справи був неповнолітньою дитиною, в т.ч. і на його братів та сестер, якщо такі є. Апелянт у касаційній скарзі по вказаній справі вводить в оману суд зазначаючи що він постійно проживає з 2008 року у будинку, який був предметом іпотеки, оскільки у апеляційній скарзі апелянт зазначає своїм місцем проживання АДРЕСА_2. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно 1/4 цієї квартири на праві власності належить ОСОБА_4 (бабі апелянта).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Середенко А.С. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи Київського апеляційного суду.

21.06.2018 Київський апеляційний суд зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017, а з 03.10.2018 Київський апеляційний суд розпочав свою роботу.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися від 26.10.2017 ТОВ «Свісс кроно» належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами загальною площею 99,3 кв. м., житловою площею 69,0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3, що раніше належав ОСОБА_7. Право власності позивача на вказаний будинок зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.10.2017.

Свідоцтво про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися від 26.10.2017 зареєстроване у Триліській сільській раді за № 33 від 26.10.2017.

Згідно з довідкою Триліської сільської ради Фастівського району Київської області від 25.07.2017 за адресою: АДРЕСА_3, власником якого є ОСОБА_7, зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати власниці будинку та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син власниці будинку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі порушують право власності позивача щодо користування та розпорядження спірним будинком.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів ї сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК УРСР.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 цієї статті громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту(позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекоювідповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулюванняна підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Так, у судовому порядку було звернуто стягнення на спірний будинок та земельні ділянки у рахунок погашення боргу ТОВ «Юлініаніка» перед ТОВ «Кроно - Україна» у розмірі 1 444 215, 92 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.08.2011 відмовлено у позові ОСОБА_7 до ТОВ «Кроно-Україна», ОСОБА_9, ТОВ «Юліаніка» про визнання договору іпотеки недійсним та задоволено зустрічний позов ТОВ «Кроно-Україна» до ОСОБА_10, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Це рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.11.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2014.

Представник позивача вказала на те, що відповідачі на час укладання договору іпотеки у спірному будинку не були зареєстровані. Така реєстрація відбулася з порушенням умов договору іпотеки без згоди іпотекодержателя.

За матеріалами справи встановлено, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та який був предметом іпотеки не є єдиним місцем проживання відповідачів.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 є власником 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 є власником 1/4 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 87,88). Крім того, розглядаючи спір про визнання договору іпотеки недійсним суд дійшов висновків про те, що іпотечним договором права неповнолітніх дітей, у тому числі і ОСОБА_3, який на час укладення договору був неповнолітнім не порушені, оскільки діти не мали ні права власності на будинок, який передано в іпотеку, ні права користування.

Відповідачі не надали будь - яких обґрунтувань необхідності проведення реєстрації їх місця проживання за адресою спірного будинку після укладення договору іпотеки, як і не зазначили будь - яких доводів про те, що перешкоджає їх виселенню у житлові приміщення, які належать їм на праві власності.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів (аукціону), якщо прилюдні (електронні) торги (аукціон) не відбулися від 26.10.2017 ТОВ «Свісс кроно» стало власником будинку, який був предметом іпотеки. Проте, реєстрація відповідачів у спірному будинку перешкоджає власнику вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном. Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що права власника майна порушені та підлягають судовому захисту.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання. Серед таких підстав є, зокрема: судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Реєстрації місця проживання відповідачів так само, як і їх проживання у спірному будинку перешкоджає власнику повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання відповідачів за адресою спірного будинку є визнання їх такими, що втратили право користування житлом, суд першої інстанції правильно задовольнив такі позовні вимоги.

При розгляді даної справи ОСОБА_3 заявляв клопотання про зупинення провадження до розгляду інших справ за його позовом про визнання договору іпотеки недійсним та за скаргою ОСОБА_7 на дії державного виконавця та ухвалою суду від 22.01.2018, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 18.04.2018 у задоволенні клопотання відмовлено.

Оскільки питання зупинення провадження у справі було предметом апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги на рішення суду щодо необхідності зупинення провадження у справі колегія суддів вважає безпідставними.

Ставши власником спірного будинку позивач не надавав згоди на вселення відповідачів та їх реєстрацію у цьому будинку. Стаття 116 ЖК УРСР регулює питання виселення не лише у зв`язку з неможливістю спільного проживання через порушення правил співжиття, а і у зв`язку із самоправним зайняттям жилого приміщення. Відтак доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом ст. 116 та ст. 157 ЖК УРСР колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватися правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 753/12729/15-ц, оскільки у даній справі відповідачі мають у власності інше житлове приміщення, а відтак їх виселення з будинку, який був предметом іпотеки не позбавляє останніх права на житло.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 13.11.2018.

Головуючий Л Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О .І. Шкоріна