Суддя Попова В. О.
Справа № 644/3762/18
Провадження № 2/644/1708/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дашкової К.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т АН О В И В :

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4483 грн. 67 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп, а також витрати на правову допомогу в розмірі 1 000 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що між ПрАТ СК «ВУСО» та ОСОБА_4 укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту №АЕ/6727155 від 10.12.2015 року, за умовами якого страховик прийняв під страховий захист цивільно-правову відповідальність особи, що керує транспортним засобом «Daewoo» державний реєстраційний номер «АХ 3487 ВЕ». 05.11.2016 року відбулася ДТП за участю автомобіля «Daewoo» , державний реєстраційний номер «АХ 3487 ВЕ», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chevrolet» державний реєстраційний номер «АХ 2805 ВО», під керуванням ОСОБА_5 Відповідно до повідомлення про ДТП, складеного учасниками події , особою чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому звязку із настанням ДТП є відповідач. Постраждала особа звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування та ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило на користь потерпілої особи 8 967 грн. 33 коп. 27.12.2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем укладено Договір №27/12/2017 про відступлення права вимоги, відповідно до якого останній отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді 50 відсотків від виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4483,67 грн. за Полісом №АЕ/6727155 від 10.12.2015 року .

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідачу направлялась копія вищезазначеної ухвали суду та копія позовної заяви з доданими до неї документами, однак відповідач не скористався своїм правом у наданий судом строк на подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ст. 279 ЦПК України.

Суд , дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно полісу № АЕ/6727155 від 10.12.2015 року ОСОБА_4 застрахував транспортний засіб «Daewoo», державний реєстраційний номер «АХ 3487 ВЕ» у ПрАТ «СК «ВУСО», (а.с. 11).

Відповідно повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди 05.11.2016 року відбулася ДТП за участю автомобіля «Daewoo» , державний реєстраційний номер «АХ 3487 ВЕ», під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chevrolet» державний реєстраційний номер «АХ 2805 ВО», під керуванням ОСОБА_5, (а.с.12,13).

07.11.2016 року власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Chevrolet», державний реєстраційний номер «АХ 2805 ВО» - ОСОБА_6 - звернулася до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АЕ/6727155, (а.с. 15).

07.11.2016 року спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО» складено акт огляду транспортного засобу, (а.с. а.с.17-19).

Відповідно розрахунку вартості відновлювального ремонту № 1573 від 21.11.2016 року вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля «Chevrolet», державний реєстраційний номер «АХ 2805 ВО», складає 10760,80 грн., (а.с.10-11).

ПрАТ «СК «ВУСО» сплачено відшкодування у розмірі 8967,33 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22578 від 22.12.2016 року, (а.с. 24).

Судом встановлено, що 27.12.2017 року, між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Новий кредитор) укладено Договір №27/12/2017 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а позивач (новий кредитор) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору, і в тому числі, позивач (новий кредитор) отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/6727155 від 10.12.2015 року, (а.с.а.с.5-10).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З Додатку №1 до Договору №27/12/2017 про відступлення права вимоги від 27 грудня 2017 року вбачається, що первісний кредитор відступив новому кредитору право регресної вимоги до ОСОБА_7 за договором страхування № АЕ/6727155 від 10.12.2015 року, таким чином ФОП ОСОБА_1 є належним позивачем у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб це - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Згідно пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38-1.1. ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж

визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що п. 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» Договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (Поліс № АЕ/6727155 від 10.12.2015 року) зазначено про заборону використання застрахованого ТЗ «Daewoo» , державний реєстраційний номер «АХ 3487 ВЕ», як таксі/маршрутне таксі.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема письмових пояснень відповідача ОСОБА_2 для страхової компаній ПрАТ «СК «ВУСО», останній використовував зазначений автомобіль саме як таксі.

З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги відносно відповідача, а тому вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 4 483, 67 грн. (50% від виплаченого страхового відшкодування у зв'язку з порушенням відповідачем умов при укладанні договору страхування за Полісом № АЕ/6727155 від 10.12.2015 року).

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката , суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині з огляду на таке.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц.

Досліджуючи докази на підтвердження наявності підстав для оплати правничої допомоги договір від 14.03.2018 № 14/03/18 /а.с. 27/, Додаткову угоду № 1 до Договору/а.с. 28/, суд вбачає, що в п. 2 Додаткової угоди враховується складання позовної заяви, вартістю 700,00 грн., підготовка процесуальних документів у кількості необхідних для подачу позову до суду, вартістю 300,00 грн, однак у матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення позивачем оплати наданих адвокатом послуг.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, а саме: доказів на підтвердження фактичного виконання послуг, розрахунок вартості складових фактично наданих відповідних послуг, платіжних документів про оплату таких послуг, розрахунок фактично понесених витрат, а тому суд визнає недоведеною та документально непідтвердженою вимогу позивача про стягнення із відповідача 1000,00 грн правничої допомоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, що підтверджено квитанцією від 24.05.2018 року (а.с. 3), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12-13, 19, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: м. Харків, бул. ОСОБА_8, 77, кв. 301, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, юридична адреса: 03148, АДРЕСА_1, адреса для листування: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 46, завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 483 ( чотири тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: м. Харків, бул. ОСОБА_8, 77, кв. 301, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, юридична адреса: 03148, АДРЕСА_1, адреса для листування: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 46, витрати на оплату судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення складено 14.11.2018 року.

Суддя: Попова В.О.