Справа № 302/1019/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Гайдур А.Ю.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача: ОСОБА_4,

представник відповідача: ОСОБА_5,

третя особа: ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт. Міжгір'ї заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

26.11.2018 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з із заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, співвідповідача ОСОБА_8, треті особи Присліпська сільська рада Міжгірського району, головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про усунення перешкод у користування земельними ділянками та відшкодування моральної шкоди.

Заяву мотивував тим, що громадянка ОСОБА_4 та члени її сімї впродовж останнього часу вживають різних заходів з метою унеможливлення виконання судового рішення у разі винесення такого на його користь. Даною громадянкою знищено всі межові знаки між його та її земельними знаками, зміщено з метою захоплення земельної ділянки загального користування (зокрема підїзної дороги до дворогосподарства гр.. ОСОБА_9 його спадкодавця), тому просить заборонити гр.. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до винесення рішення судом вчиняти будь-які дії, змінювати конфігурацію земельних ділянок; відчужувати іншим особам земельну ділянку в ур. Біля хати» , ур. «Город над грушами», а також господарських споруд розташованих на даних земельних ділянках, які ю унеможливлювали або затруднювали виконання судового рішення. Токож зобовязати Присліпську сільську раду, відділ у Міжгірському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до винесення рішення судом по суті даної справи утримуватись від видачі будь-яких документів дозвільного характеру на зміну меж та розмірів земельних ділянок та право встанолюючих документів на земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_10 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні подану заяву підтримали в повному обсязі, просять таку задоволити та пояснили, що в них є дані про те, що відповідачка ОСОБА_4 зверталася до Держгеокадастру про виділення земельної ділянки, так як у неї є державний акт на 6 сотин, а документи виготовляє на 11 сотин, вона збільшує земельну ділянку за рахунок територіальної громади.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні подану заяву заперечили повністю, та пояснили, що позивачем не подано ніяких доказів про вчинення неправомірних дій ОСОБА_4.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що було проведено відновлення меж ОСОБА_4, дорогу вона не захоплювала, до сільської ради звертався ОСОБА_8 щодо виділення земельної ділянки, але комісія нічого не встановлювала і не виділяла, тому подану заяву ОСОБА_10 заперечив, оскільки така є надуманою і не підтверджена належними доказами.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважаю, що заява про забезпечення позову ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому згідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом встановлення заборони вчиняти певні дії.

Згідно до п.10 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 ЦПК України , суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом перевірено заяву про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист позивача, який звернувся до суду.

Окрім того, захід забезпечення позову, який просить вжити позивач не відповідає і не є співмірним заявленим позовним вимогам.

Вимога заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, пов'язані із відчуженням належної йому земельної ділянки не відповідає принципу співмірності та спрямована на обмеження суб'єктивних прав відповідача, що виключає можливість задоволення цієї вимоги.

Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а відтак суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_10 про забезпечення позову слід відмовити, оскільки відсутні правові підстави для їх задоволення, так як захід забезпечення позову, який просить вжити позивач не відповідає і не є співмірним заявленим позовним вимогам. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України, а відтак суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Керуючись вимогами ст.ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом пятнадцять днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, - протягом пятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повної ухвали 14.12.2018.

Суддя:ОСОБА_11