Постанова

Іменем України

07 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2-1593/11

провадження № 61-17099св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вісак-Оризон»,

особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, Державне підприємство «Машинобудівний завод «Оризон»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2017 рокуу складі судді Фетісова Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вісак-Оризон» (далі - ТОВ «Вісак-Оризон») про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що вони були засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгбудпрофіль СМ» (далі - ТОВ «Торгбудпрофіль СМ»). 20 вересня 2008 року ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» придбало у ОСОБА_1 нежитлову будівлю готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом по АДРЕСА_1. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2009 року у справі за позовом ТОВ «Вісак-Оризон» до Державного підприємства «Оризон-Побут», ОСОБА_1, ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання права власності на нерухоме майно, визнано частково недійсним вищевказаний договір купівлі-продажу та витребувано з незаконного володіння ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» готель «ІНФОРМАЦІЯ_1». Рішенням Верховного Суду України від 06 липня 2011 року було скасовано рішення місцевого суду і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено, в решті позовних вимог провадження закрито. Оскільки 01 березня 2011 року ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» було ліквідоване, то вони як учасники цього товариства мають право на отримання у власність готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1». Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати за ними право власності на вищевказаний готель та витребувати це нерухоме майно з незаконного володіння ТОВ «Вісак-Оризон».

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2011 року у складі судді Компанійця О. В., з урахуванням ухвали цього суду від 01 грудня 2011 року про виправлення описки, позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини, а за ОСОБА_2 - на 1/4 частину нежитлової будівлі готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, що розташовані по АДРЕСА_1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що рішенням Верховного Суду України від 06 липня 2011 року поновлено право власності ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» на нежитлову будівлю готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом. Оскільки учасниками вказаного товариства, яке ліквідоване 01 березня 2011 року, були ОСОБА_1 (власник 75 % статутного фонду) та ОСОБА_2 (власник 25 % статутного фонду), то за ними слід визнати право власності на вищевказане нерухоме майно у відповідності до цих часток. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що позивачі не надали доказів перебування спірного майна у володінні ТОВ «Вісак-Оризон».

02 червня 2017 року особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, Державне підприємство «Машинобудівний завод «Оризон» (далі - ДП «МЗ «Оризон») подало апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2017 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ДП «МЗ «Оризон» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2011 року.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на заочне рішення можливе лише у разі наявності ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Тому відповідач має право на звернення із заявою про перегляд заочного рішення до суду, що його ухвалив.

У червні 2017 року ДП «МЗ «Оризон» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2017 року посилаючись на порушення цим судом норм процесуального права, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ДП «МЗ «Оризон» було первинним власником готелю «ІНФОРМАЦІЯ_1». Підприємство не брало участі у справі, а тому може оскаржити заочне рішення місцевого суду в загальному порядку. Тільки відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, що його ухвалив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, а ухвалою від 02 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16 квітня 2018 року справу № 2-1593/11 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги ДП «МЗ «Оризон», апеляційний суд виходив з того, що відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на заочне рішення можливе лише у разі наявності ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Такий висновок не відповідає вимогам процесуального права з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами положень законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

На час ухвалення судами попередніх інстанцій судових рішень процедура апеляційного оскарження була врегульована, зокрема положеннями статей 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Установлено, що у серпні 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2011 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 01 грудня 2011 року про виправлення описки, позов задоволено частково.

02 червня 2017 року ДП «МЗ «Оризон» подало апеляційну скаргу на вищевказане рішення.

Відповідно до частини першої статті 228 ЦПК України 2004 року заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з частиною четвертою статті 231 ЦПК України 2004 року у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає обчислюватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 232 ЦПК України 2004 року позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача).

При цьому до основних ознак апеляційного перегляду заочного рішення можна віднести наступні: а) здійснюється судом вищестоящої інстанції; б) апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Враховуючи викладене, а також те, що ДП «МЗ «Оризон» не є відповідачем у цій справі, це підприємство має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку.

У зв'язку з наведеним висновок суду апеляційної інстанції про відмову у прийнятті апеляційної скарги ДП «МЗ «Оризон» на заочне рішення місцевого суду не відповідає принципу верховенства права, Конституції України та вищенаведеним нормам процесуального права.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої, шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин оскаржуване судове рішення як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального права і перешкоджає подальшому провадженню у справі слід скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 09 червня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
О. В. Ступак
Г. І. Усик