Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 188/1470/16-ц

провадження № 61-34860св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року в складі судді Бурди П. О. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про захист прав споживача фінансових послуг та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Позовна заява мотивована тим, що 09 лютого 2011 року між сторонами укладено угоду з додатками № 1 та 2, а 30 липня 2014 року - додаткові угоди, оформлені як додаток № 3 та 4. За умовами додатку № 1 до угоди ТОВ «Авто Просто» гарантувало ОСОБА_4 надання права на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос за ціною 71 680 грн. На виконання умов угоди з додатками позивач сплатив на рахунок відповідача 75 663,66 грн. Однак, ТОВ «Авто Просто» не виконало своїх зобов'язань, не затвердило оформлення документів на отримання автомобіля та не передало його позивачу. У вересні 2014 року та жовтні 2016 року ОСОБА_4 звертався до відповідача із заявами про розірвання угоди. У листопаді 2014 року позивач отримав від ТОВ «Авто Просто» лист від 12 листопада 2014 року про розірвання угоди, в якому повідомлялось, що сума коштів, яка підлягає поверненню за угодою, становить 68 184,52 грн, а плата за послуги, пов'язані із видачею автомобіля за системою «АвтоТак», не повертається. Відповідач грошові кошти позивачу не повернув. ТОВ «Авто Просто» здійснює нечесну підприємницьку діяльність, вводить споживачів в оману, застосовує пірамідальну схему, а укладена між сторонами угода є нікчемною.

На підставі викладеного ОСОБА_4 з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ТОВ «Авто Просто» грошові кошти у розмірі 75 663,66 грн, сплачені за угодою від 09 лютого 2011 року.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до умов укладеної між сторонами угоди поверненню підлягають лише сплачені чисті внески. Підписання угоди та додатків до неї свідчить про факт ознайомлення, розуміння та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. ТОВ «Авто Просто» не порушувало норми Закону України «Про захист прав споживачів». Твердження позивача, що його введено в оману, а також, що діяльність відповідача за угодою сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми», є необґрунтованим. Укладена сторонами угода не є нікчемним правочином, також відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди про надання послуг з огляду на те, що позивача було повідомлено про черговість повернення йому чистих внесків.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг).

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання відповідно до умов угоди, проте відповідач автомобіль не передав. Сторони у листопаді 2014 року розірвали угоду, проте відповідач кошти позивачу не повернув. ТОВ «Авто Просто» здійснює нечесну підприємницьку діяльність, а укладена між сторонами угода є нікчемною. Відповідач створив «пірамідальну схему» та не надає позивачу необхідну для здійснення його прав інформацію.

У жовтні 2017 року ТОВ «Авто Просто» подало відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. ТОВ «Авто Просто» на виконання пункту 3 Прикінцевих положень Закону України від 02 червня 2011 року № 3462-IV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

05 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 09 лютого 2011 року між сторонами укладено угоду з додатком № 1 та додатком № 2.

Предметом угоди є надання учаснику послуг системи «АвтоТак», спрямованих на придбання автомобіля ЗАЗ Ланос. Вартість автомобіля згідно з додатком № 1 становить 41 680 грн. Угода укладена шляхом підписання сторонами самої угоди, додатку № 1 та додатку № 2, які є невід'ємними частинами угоди.

Згідно з додатком № 2 позивач сплатив на користь відповідача платежі на загальну суму 75 663,66 грн, що підтверджується копіями квитанцій, доданих до матеріалів справи.

30 липня 2014 року сторонами підписано додаток № 3 та додаток № 4 до угоди від 09 лютого 2011 року.

Пунктом 1 додатку № 3 визначено, що загальна сума грошових зобов'язань позивача на день підписання додатку становить 128 295,74 грн. Пунктом 2 сторони погодили, що на день підписання додатку № 3 позивач сплатив 67 589,27 грн, а пунктом 3 передбачено, що його заборгованість перед відповідачем складає 60 706,47 грн. Термін дії угоди сторонами погоджено до 28 лютого 2021 року.

Суди встановили, що під час укладення угоди позивач отримав примірник цієї угоди та додатки до неї, які містять опис послуг ТОВ «Авто Просто» та підписав всі примірники угоди та додатків до неї.

Відповідно до статті 10 угоди підписання цієї угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї.

Згідно з пунктом 13.8 статті 13 додатка № 2 до угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з цією угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». При цьому в разі розірвання угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто».

Суди встановили, що позивач із заявою про розірвання угоди у семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався.

Встановлено, що предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах «АвтоТак», є надання учаснику програми адміністративних послуг, зокрема, фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля.

Встановлено, що в угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Крім того, сплачені чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100 % від ціни автомобіля.

Отже, суди дійшли правильного висновку, що угодою передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару.

Законом України від 02 червня 2011 року № 3462-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 08 січня 2012 року, внесено зміни до частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено пунктом 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Суди вірно встановили, що ТОВ «Авто Просто» отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями частини першої, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Закон України «Про захист прав споживачів» установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

У силу статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, установлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Угоду, укладену між ОСОБА_4 і ТОВ «Авто просто», розірвано за заявою позивача.

Статтею 13 додатку № 2 до угоди сторони визначили право на розірвання Угоди та наслідки її розірвання.

Зокрема, згідно з пунктом 13.1 учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що повинен повідомити ТОВ «Авто просто» у письмовій формі.

Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених у статті 13 Угоди.

Сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків (пункт 13.3 додатку № 2 до Угоди).

Згідно з пунктом 13.4 додатку № 2 до угоди повернення чистих внесків здійснюється із фонду для повернення коштів.

Фонд для повернення коштів складається з 5 % від загальної суми, яка надходить щомісяця до фонду групи (усі чисті внесків, які сплачуються учасниками групи у складі повних та авансових внесків, а також третіми особами (страхові компанії, поручителі, тощо)), та призначений для повернення коштів учасникам за угодами, що розірвані, у порядку, визначеному Угодою (розділ 1 додатку № 2 до Угоди).

Відповідно до підпункту 13.4.1 статті 13 додатку № 2 до угоди в першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав Угоду внаслідок настання наступних непередбачених обставин, що виникли під час дії угоди: отримання ним інвалідності, або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного. За вимогою ТОВ «Авто просто» учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. За підтверджених обставин, згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Згідно з підпунктом 13.4.2 статті 13 додатку № 2 до угоди у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали Угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому підпункті. При цьому пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

Відповідно до підпункту 13.4.3 статті 13 додатку № 2 до угоди після повернення коштів у порядку підпунктів 13.4.1, 13.4.2, повертаються чисті внески тим учасникам, з якими ТОВ «Авто просто» розірвало угоду.

У силу частини першої статті 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Аналіз положень статті 13 додатку № 2 до Угоди дає підстави стверджувати, що положення Угоди про повернення грошових коштів (чистих внесків) можна кваліфікувати як умовний правочин, оскільки виникнення такого обов'язку пов'язане з настанням обставин, визначених зазначеною статтею.

Зокрема, обставиною, яка породжує обов'язок ТОВ «Авто просто» повернути учаснику чисті внески, є розірвання договору, що вбачається із пункту 13.1 додатку № 2 до угоди.

Для осіб, які виявили бажання розірвати угоду протягом семи календарних днів від дати її підписання та після цього терміну, але до того, як угода буде включена до певної групи, розірвання угоди є єдиною відкладальною обставиною, з настанням якої у ТОВ «Авто просто» виникає обов'язок щодо повернення коштів учаснику. Розмір та порядок повернення коштів визначено пунктами 13.8 та 13.9 додатку № 2 до угоди.

Для всіх інших осіб, окрім зазначених вище, у ТОВ «Авто просто» виникає обов'язок щодо повернення суми чистих внесків, розрахованих відповідно до пункту 13.3 додатку № 2 до угоди, за наявності двох обставин: розірвання Угоди та настання черги учасника для повернення чистих внесків.

Черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою розірвання Угоди, та особи ініціатора її розірвання (підпункти 13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку № 2 до угоди).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року № 14-230цс18.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що відповідно до умов укладеної між сторонами угоди поверненню підлягають лише сплачені чисті внески. Підписання угоди та додатків до неї свідчить про факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. ТОВ «Авто Просто» не порушувало норми Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем не доведено наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін угоди від 03 жовтня 2009 року, умови цієї угоди визначені з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, ОСОБА_4 мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору. Укладена сторонами угода не є нікчемним правочином і відсутні докази ухилення відповідача від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди про надання послуг.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що сторони у листопаді 2014 року розірвали угоду, проте відповідач кошти позивачу не повернув, оскільки повернення коштів відбувається відповідно до умов цієї угоди, при цьому позивача було повідомлено про черговість повернення йому чистих внесків.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відповідач створив «пірамідальну схему» та не надає позивачу необхідну для здійснення його прав інформацію з огляду на таке.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Укладена угода в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Посилання ОСОБА_4 у касаційній скарзі на те, що умови договору є несправедливими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, порушує вимоги статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягають відхиленню з огляду на таке.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Суди дослідили та проаналізували умови угоди, надали юридичну оцінку окремим пунктам цього правочину на предмет їх несправедливості у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши, що цю угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк