РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

08 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкова М.А. за участі секретаря судового засідання Когут С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 Георгійовичатретя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання ососи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позові зазначає, що квартира № АДРЕСА_1 є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу ОСОБА_1 та 1/3 частина третій особі ОСОБА_3

В зазначеній вище квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 не мешкає в квартирі понад рік. Жодного майна та особистих речей відповідача в квартирі № АДРЕСА_2 в ОСОБА_5, немає.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає з 2014 року, його місцезнаходження позивачу не відоме.

В позові зазначено, що реєстрація ОСОБА_2 в квартирі має формальний характер, але порушує права позивача, щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території за осіб, які не проживають в квартирі.

Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власників, оскільки вони змушені сплачувати кошти на утримання квартири з урахуванням реєстрації відповідачів.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, посилаючись на вказані обставини, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи за йог відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Як вбачається з долучених матеріалів квартира № АДРЕСА_1 є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу ОСОБА_1 та 1/3 частина третій особі ОСОБА_3

02.10.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу № 336/2434/17 пр. 2/336/1538/2017 за позовом ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, та ухвалено рішення, що набуло законної сили 13.10.2017 року.

Згідно вказаного рішення, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі № АДРЕСА_1 не проживає з липня 2016 року, його особисті речі у квартирі відсутні. Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 ніколи не перешкоджали проживати та не виганяли відповідача з дому.

Згідно ч. 2 ст. 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач проживав, як члени сім'ї власника житла.

Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності ОСОБА_2, понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі № АДРЕСА_3.

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджено платіжним дорученням наявним в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 13, 89, 247, 258, 259, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність» , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 131 в будинку № 12 по вул. Бочарова в м.Запоріжжі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.