Справа № 417/4264/17
Провадження № 22-ц/810/400/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року, грудня місяця, 14-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Дронської І.О., Стахової Н.В., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року у цивільній справі (№ 417/4264/17 суддя І інстанції - Рукас О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури, третя особа: Державна казначейська служба України, про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року в цивільній справі № 417/4264/17 за позовом ОСОБА_1 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди було задоволено заяву про самовідвід судді Рукас О.В., відведено суддю від розгляду зазначеної цивільної справи, справу передано до Новопсковського районного суду Луганської області для розгляду справи по суті.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою. Просив скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року та прийняти справу до свого провадження колегією суддів апеляційного суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року проводиться у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в тій її частині що підлягає оскарженню та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Постановляючи ухвалу про передачу цивільної справи № 417/4264/17 до Новопсковського районного суду Луганської області для розгляду по суті суд, судячи зі змісту оскаржуваної ухвали у тій її частині, що підлягає оскарженню - виходив із того, що після задоволених відводів (самовідводів) суддів по справі неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи і передав справу до Новопсковського районного суду для розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Так, відповідно до правил п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи - апелянт не заперечує тієї обставини, що після задоволених відводів (самовідводів) по справі неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи в Марківському районному суді Луганської області.

Що ж до доводів апелянта про недоцільність передання справи Марківським районним судом Луганської області саме до Новопсковського районного суду Луганської області для розгляду справи по суті - то вони не можуть бути враховані, адже саме Новопсковський районний суд Луганської області є найбільш територіально наближеним до Марківського районного суду, відстань до Міловського районного суду, Біловодського районного суду, Старобільського районного суду є більшою, тоді як ч. 4 ст. 31 ЦПК безальтернативно регламентує визначення суду у такому випадку саме і тільки за критерієм найбільшої територіальної наближеності. Отже, колегія суддів приходить до висновків про те, що суд першої інстанції належним чином виконав приписи п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України, при визначенні суду обрав найбільш територіально наближений - за таких обставин передбачені законом підстави для скасування ухвали місцевого суду є відсутніми.

Що ж до прохання апелянта про прийняття справи до розгляду колегією суддів Луганського апеляційного суду як судом першої інстанції - то діючим в Україні процесуальним законодавством є чітко визначені межі інстанційної юрисдикції суду апеляційної інстанції і вони не можуть бути довільно розширеними, усі справи, що підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства розглядаються місцевими загальними судами. Статтями 23- 24 ЦПК є чітко визначеним що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду)і можуть виступати у якості судів першої інстанції лише у випадках оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів за місцем розгляду справи третейським судом. Отже, з огляду на наведене вище колегія суддів приходить до висновків про те що справа за позовом ОСОБА_1 до Марківського відділу Старобільської місцевої прокуратури про стягнення моральної шкоди не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом як судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді