РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого -судді - Сенаторова В . М .,

при секретарі - Явнюк К. Р .,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2017 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зняти з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником двокімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 27.3 м.кв. загальною площею 45,2 м.кв., на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харитоновою Я.М. 01.10.2012 року, №2783 у реєстрі нотаріальних дій. В квартирі позивач постійно мешкала зі своїм сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.12.2012 року було укладено шлюб з ОСОБА_6, який після реєстрації шлюбу прийняв прізвище «ОСОБА_2». Після реєстрації шлюбу він вселився проживати у належну позивачу квартиру як член сім'ї згідно вимог єт. 156 ЖК України, тобто при його вселенні не було іншої угоди, ніж користуватися житловим приміщенням нарівні з власником. Проживала позивач разом з чоловіком недовгий час, дітей від шлюбу немає, у серпні 2013 року між ними припинені сімейні відносини, відповідач забрав все належне йому майно і вибув з квартири. З цього часу їхні сімейні стосунки припинені, спільного господарства вони не вели. Не мали спільного бюджету. Майна спільно не нажили. Місце перебування відповідача з часу припинення шлюбних відносин, тобто з серпня 2013 року і до цього часу позивачу невідомо. Він ні одного часу більш в квартирі не мешкав, і не користувався нею, ніяких платежів: ні квартплату, ні за комунальні послуги не сплачував, тобто не виконував правила встановлені статтею 162 ЖК України. 27.04.2017 позивач звернулася з позовом до Київського районного суду про розірвання шлюбу. Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час проведення засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань суду не надавав. 15 червня 2017 року шлюб між ними розірвано та з цього часу вони живуть за різними адресами. Але відповідач зберігає реєстрацію свого місця мешкання у належній ОСОБА_2 квартирі, а позивач несе матеріальні збитки у вигляді сплати за комунальні послуги за особу, яка зареєстрована в квартирі, але не проживає в ній. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не знімається з реєстраційного обліку з належної позивачу квартири, в якій він не проживає, постійне проживає за іншим місцем, позивач змушена звертатися з позовом до суду про усунення перешкод володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. Так як її права, як власника належного житлового приміщення порушуються, позивач вказує, що має право вимагати усунення перешкод в здійсненні своїх прав користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку усунення перешкод в користуванні, розпорядженні належної квартири та зняття відповідача з реєстрації.

У судовому засіданні представник позивача за договором ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та прохала суд задовольнити.

Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, подав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні вказали, що є сусідами та друзями позивача, знайомі з ОСОБА_2 з 1990 року. Також повідомили, що сторони проживали разом з 2012 року після одруження, але недовго - півроку. У них постійно виникали конфлікти, відбувалися сварки та остаточно відповідач перестав проживати з позивачем з 2013 року.

Суд, вислухавши представника позивача та свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2017 шлюб між сторонами розірвано. / а.с. 10 /

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за адресою: АДРЕСА_1, значаться зареєстрованими ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 / а.с. 9 /

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, якщо особа не мешкає в спірному житловому приміщенні більше шести місяців, без поважних причин, її може бути визнано такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Враховуючи, що відповідач вибув зі спірної квартири у 2013 році, зв'язку з житлом не підтримує, відносини з приводу найму спірної квартири відсутні, що у судовому засіданні підтвердила свідки та сам відповідач у відзиві, то відповідач є таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади.

У зв'язку з цим, у суду не має законних підстав для задоволення позовних вимог в частині примусового зняття з реєстрації відповідача.

На підставі викладеного, позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі - задоволенню не підлягають.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -