ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 610/651/18

провадження № 22-ц/818/1379/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого : Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - приватне сільськогосподарське підприємство «Слобідське»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Стригуненко В.М. в залі суду в м. Балаклія Харківської області (повний текст судового рішення складено 18 червня 2018 року),-

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПСП «Слобідське» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3245,49 грн. в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі. Стягнуто зі ПСП «Слобідське» на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 293,61 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі приватне сільськогосподарське підприємство «Слобідське» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що за умовами договору строки для розрахунку орендної плати рахуються роками, починаючи з дати набрання чинності договором оренди, з 30 травня 2002 року. Проте суд прийняв рішення про стягнення орендної плати не за рік, а за 5 місяців строку дії договору, виходячи з календарного року. Крім того розрахунки орендної плати позивача є недоведеними, ґрунтуються на минулорічних виплатах орендної плати, а не на умовах договору оренди землі.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що за період з 01.01.2017 року по 29.05.2017 року зобов'язання по сплаті орендної плати за землю відповідач не виконав, що є підставою для стягнення 3245,49 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою за вказаний період.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 20 березня 2002 року, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 6,94 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 7).

26 травня 2002 року між ОСОБА_2 та ПСП «Слобідське» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,16 га строком на 15 років (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.11.2003 року, спадкоємицею майна ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дружина ОСОБА_1. Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 6,94 га, розташованої на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 44).

У січні 2018 року ОСОБА_1 зверталась до директора ПСП «Слобідське» з інформаційним листом, в якому просила надати їй інформацію про те, що чи використовувалась ця земельна ділянка за своїм призначенням, яка культура була посіяна на ній. Просила відповідача надати довідку про розмір орендної плати за період з 2002 по 2017 рік за кожен рік окремо та надати копії видаткових касових ордерів, які підтверджують дійсність отримання нею орендної плати. А також просила видати їй орендну плату за користування земельної ділянкою (а.с. 12, 13, 14).

На запити позивачки приватне сільськогосподарське підприємство «Слобідське» надало відповіді, з яких вбачається, що земельна ділянка площею 6,94 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області знаходилась в користуванні ПСП «Слобідське» в період з 30.05.2002 року до 29.05.2017 року. Використовувалась за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За час використання земельної ділянки підприємство здійснювало вирощування зернових, бобових культур і насіння олійних культур. Відповідно до умов договору, орендар зобов'язаний щорічно сплачувати орендарю орендну плату з розрахунку 2% від вартості орендованої земельної ділянки. Строки для розрахунку орендної плати рахуються роками, починаючи з дати набрання чинності договором оренди - 30.05.2002 року. Таким чином, орендна плата за договором нараховувалась та виплачувалась за наступні періоди: з 30.05.2002 року до 29.05.2003 року, з 30.05.2003 року до 29.05.2001 року, і т.д., з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року. За умовами договору орендна плата сплачується не пізніше грудня поточного року. Таким чином, орендна плата за період з 30.05.2002 року до 29.05.2003 року виплачена до 31 грудня 2002 року, і так далі. Виходячи з цього, орендна плата за період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року була виплачена у листопаді 2016 року. Розрахунок орендної плати за договором виходячи з календарного року, тобто з 01.01.2017 року до 31.12.2017 року є помилковим та таким, що суперечить умовам договору оренди, що діяв з 30.05.2002 року до 29.05.2017 року. Заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки у ПСП «Слобідське» відсутня (а.с. 19, 20).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що орендна плата за договором оренди землі за 2017 рік відповідачем їй не виплачена. Вважає, що стягненню з ПСП «Слобожанське» на її користь підлягає сума боргу з орендної плати за землю за п'ять місяців 2017 року у розмірі 7789,18 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 627, ст. 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють правовідносини у сфері земельного законодавства, в тому числі і щодо оренди земельних ділянок є Земельний кодекс України та Закон України "Про оренду землі".

Так стаття 1 Закону України "Про оренду землі" встановлює що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 2 ст.409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форми, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до статті 21, 24 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За умовами пункту 3 договору оренди, орендар зобов'язаний сплачувати орендодавцю щорічно сплачувати орендну плату з розрахунку 2% вартості орендованої земельної ділянки. Розрахунки закінчуються не пізніше грудня поточного року. Розмір орендної плати змінюється в наступних випадках: змін умов плати; підвищення цін, тарифів тощо, у т.ч. внаслідок інфляційних процесів; порушення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря; у разі невиконання орендодавцем обов'язку повідомити орендарю про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку; збільшення розміру ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законодавчими актами України. (а.с. 6).

Виходячи з умов п. 3.1 договору оренди земельної ділянки, розмір щорічної орендної плати складає 3870,41 грн. (193520,66 х 2%).

Фактично орендна плата може виплачуватися як пізніше, так і раніше встановлених строків.

Матеріали справи свідчать про те, що орендну плату за договором оренди землі від 30.05.2002 року було виплачено відповідачем у розмірі 6050 грн. за 2014 рік та 6328,94 грн. за 2015 рік (а.с.56-61). За період з 30.05.2016 року до 29.05.2017 року згідно з договором оренди земельної ділянки від 30.05.2002 року позивачці нараховано щорічну орендну плату у розмірі 9676 грн., в тому числі, податок з доходів фізичних осіб 1741,68 грн. та військовий збір 145,14 грн., виплачено 7789,18 грн. (а.с. 11, 46). Згідно видаткових касових ордерів від 23.09.2016 року та від 10.11.2016 року ОСОБА_1 в рахунок земельного паю видано ПСП «Слобідське» 3000 грн. та 12578,36 грн. відповідно (а.с. 42, 45).

Відповідно до п.2.4. Договору оренди при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір зберігає чинність для нового власника.

Сторони не заперечують, що строк дії договору оренди, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Слобідське», відраховується з 30.05.2002 року та закінчився 29 травня 2017 року.

Строки для розрахунку орендної плати рахуються роками.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом, якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.», а терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно ст. ст. 252, 253, 254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями , днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що орендна плата за договором від 26.05.2002 року виплачувалась орендодавцю за кожен рік використання земельної ділянки. Договором оренди землі не передбачена щомісячна виплата орендної плати.

Орендна плата за період з 30.05.2016 року по 29.05.2017 року виплачена позивачці у листопаді 2016 року (а.с.11,46).

Таким чином заборгованість відповідача з орендної плати за договором від 26.05.2002 року відсутня.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про стягнення орендної плати за п'ять місяців 2017 року, виходячи з календарного року.

Колегія суддів вважає, що орендна плата за користування земельною ділянкою виплачується не за календарний рік, а за кожен рік використання земельної ділянки, як це передбачено умовами договору оренди.

У зв'язку з чим зобов'язання приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» зі сплати орендної плати позивачці виконані відповідачем належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене рішення суду підлягає скасуванню, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» - задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 11 червня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Слобідське» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук