Справа № 310/2293/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бердянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 31 липня 2017 року, укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2, він став власником квартири №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області. Відповідно до п. 5.11 вказаного договору продавець ОСОБА_2 зобовязувалася звільнити квартиру до 02 серпня 2017 року та знятись з реєстраційного обліку до 30 листопада 2017 року. Проте відповідач ОСОБА_2 не виконала умови вказаного пункту договору, а саме переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації та не знялася з реєстраційного обліку в м. Бердянську, що ставить позивача у край не вигідне становище щодо розпорядження своїм майном на власний розсуд, позбавляє права на отримання субсидії тощо. З серпня 2017 року у наведеній вище квартирі відповідач не мешкає.

Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с. 22).

Відповідач у судове засідання не зявилася, згідно заяви, яка надійшла до суду 13 квітня 2018 року, позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 16).

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2017 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 квартиру №107 будинку №89-а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, у звязку з чим ОСОБА_3 став власником вказаної квартири (а.с.10-11).

Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 1851 від 18 квітня 2018 року, яка надійшла до суду 19 квітня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Мелітопольське шосе, 89-А кв. 107 (а.с. 18).

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з серпня 2017 року у квартирі №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області не мешкає, виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 липня 2017 року ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 квартиру №107 будинку №89-а по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, згідно заяви від 13 квітня 2018 р. не проти виселення.

До того ж відповідно до п. 5.11. договору купівлі продажу квартири від 31 липня 2017 року, продавець (відповідач ОСОБА_2І.) зобовязувалася звільнити квартиру до 02 серпня 2017 року та знятись з реєстраційного обліку до 30 листопада 2017 року, але на час розгляду справи положення договору в частині зняття з реєстрації відповідачем не виконане.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не належить до складу родини позивача, з 2017 року не мешкає у квартирі №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області, у 2017 році продала позивачу належну їй вищевказану квартиру, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що відповідач не проживає у квартирі з 2017 року і по теперішній час, при цьому не є родичем позивача, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, ЦПК України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №107 в будинку № 89-а по Мелітопольському шосе в місті Бердянську Запорізької області.

Повне судове рішення складено 03 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4