Справа № 549/14/18
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
04 квітня 2018 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого - судді - Глущенко Н.М.
при секретарі - Міщенко Т.А.
з участю представника позивача Рогозіна А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнухи в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за заподіяну державі шкоду,-
ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за заподіяну державі шкоду.
Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до вимог дириктиви Міністерства оборони України від 01.07.2015 року №Д-322/1/20 дск за наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.08.2015 року №197 сформований ІНФОРМАЦІЯ_3 (смт.Чорнухи Полтавської області).
ОСОБА_2 для розміщення не був забезпечений відповідним приміщенням.
Постало питання про забезпечення будівлею Чорнухинського РВК шляхом укладення договору оренди з публічним акціонерним товариством «Укртелеком». Проте на укладення договору оренди ІНФОРМАЦІЯ_4 повноважень не мав.
У кошторисахи ІНФОРМАЦІЯ_5 на 2015 і 2016 року кошти для укладення і оплати договорів оренди не призначались.
У зв`язку з такими обставинами командування Полтавського ОВК прийняло рішення за домовленістю з Чорнухинською районною радою Полтавської області укласти договір оренди будівлі з публічним акціонерним товариством «Укртелеком» зі здійсненням орендної плати за рахунок коштів місцевого бюджету.
На вчинення договору оренди від імені Полтавського ОВК на підставі довіреності від 14.08.2015 року №2/1928 був уповноважений виконуючий обов`язки військового комісара Чорнухинського РВК офіцер відділення комплектування Лохвицько-Чорнухинського об`єднаного районного військового комісаріату Максютенко М.О. При цьому згідно з довіреністю він мав право укласти договір з Чорнухинською районною радою та ПАТ «Укртелеком» оренди комунального майна. На укладення договору оренди приватного майна без участі Чорнухинської районної ради його ніхто не уповноважував.
ОСОБА_1 01 жовтня 2015 року умисно перевищив службові повноваження, які надавались довіреністю та уклав договір оренди комерційної нерухомості №504-11 між ІНФОРМАЦІЯ_4 та ПАТ «Укртелеком». При цьому в даному договорі всупереч вимогам законодавства стороною, як платник Чорнухинська районна рада Полтавської області, або КЕБ м.Полтава не вказані.
17 грудня 2015 року ОСОБА_1 здав посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 . У подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2016 року №31 ОСОБА_1 призначений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.04.2016 року №70 він виключений із списків Лохвицького районного військового комісаріату.
Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснював орендну плату, ПАТ «Укртелеком» звернувся до господарського суду за відшкодуванням.
Заборгованість Полтавського ОВК перед ПАТ «Укртелеком» виникла в результаті особистої безвідповідальності ОСОБА_1 , який при укладенні договору вийшов за межі наданої йому довіреності, тобто вчинив неправомірні дії, що призвели до виникнення заборгованості.
Враховуючи, що ОСОБА_1 при укладенні договору оренди умисно здійснив перевищення службових повноважень, чим була заподіяна шкода державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_5 , він підлягає повній матеріальній відповідальності.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 20.03.2018 позовні вимоги визнав повністю, в подальшому просив розглядати справу у його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ( по стройовій частині) від 14.08.2015 № 197 та відповідно до вимог директиви Міністерства оборони України від 01.07.2015 року №Д-322/1/20 дск « Про проведення додаткових організаційний заходів у Збройних силах України у 2015 році» був сформований ІНФОРМАЦІЯ_3 (смт.Чорнухи Полтавської області). Згідно п.2.3 вищевказаного наказу капітана ОСОБА_1 , офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_8 допущено до тимчасового виконання обов`язків військового комісара Чорнухинського районного військового когмісаріату.
01.10.2015р. між ПАТ "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" та Полтавським обласним військовим комісаріатом Міністерства оборони України був укладений договір №504-11 оренди нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення військового комісаріату.
Як вбачається з договору, з боку відповідача він укладений та підписаний військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , що діяв на підставі положення та скріплено печаткою відповідача.
Також 01.10.2015р. сторонами було підписано Акт приймання-передачі майна як додаток №1 до Договору.
З даного Акту вбачається, що безпосередньо прийняв майно представник орендаря ОСОБА_5 , проте Акт також підписано з боку орендаря і ОСОБА_6 та скріплено печаткою відповідача.
Таким чином, заперечення відповідача стосовно того, що договір підписано ОСОБА_1 з перевищенням наданих повноважень, не відповідають дійсності, оскільки судом встановлено, що договір підписано ОСОБА_4 в межах його повноважень.
Відповідно до вимог пункту 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі Положення) встановлено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно статті 1166 ЦК України, якою встановлено загальні засади відповідальності за завдану майнову шкоду майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Той факт, що гр. ОСОБА_1 за довіреністю від 14.08.2015р. № 2/1928 уповноважувався на укладення Чорнухинською районною радою та ПП "Укртелеком" договору оренди комунального майна - нежитлових приміщень за адресою, що співпадає з адресою орендованого майна в судовому засіданні не підтвердився , оскільки позивачем не було надано суду вищевказаного документу.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не підписував договору оренди приміщення від 01 жовтня 2015 року та жодного відношення до укладеного договору оренди не має. За таких обставин суд вважає, що він не є особою, яка має нести відповідальність за невиконання взятих зобов`язань по договору оренди від 01.10.2015 року.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за заподіяну державі шкоду є необґрунтованим та недоведеним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.1166 ЦК України, ст.ст.12,13,81,263-265, 274-279 ЦПК України суд
В задоволенні позовних вимог ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за заподіяну державі шкоду - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2018 року.

Суддя