Справа № 137/1830/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 21 липня 2014 року померла його бабушка ОСОБА_4. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з погосподарськими спорудами, які розташовані за адресою вулиця Миру 66 села Уладівка Літинського району Віницької області.
Коли позивач звернувся до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, йому було відмовлено в зв'язку з тим, що на спадковий житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, про що є відмітка в технічному паспорті і рекомендовано звернутися до суду за захистом свого права на спадщину. В зв'язку з викладеним просить визнати право власності на спадковий житловий будинок.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надали суду листа про розгляд справи без їхньої участі. Позов підтримують.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Як зазначено у ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
ОСОБА_5 копії свідоцтва про смерть (а.с. 6) судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 21.07.2014 року. ОСОБА_5 свідоцтва про народження позивача (а.с.7) встановлено, що його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ОСОБА_5 копії актового запису про народження №22 від 26.03.1954 року (а.с.8) судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_8 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9) встановлено, що 19.01.2015 року здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.07.2014 року. ОСОБА_5 довідки ОСОБА_3 сільської ради Літинської сільської ради за №39 від 16.01.2015 року (а.с.10) встановлено, що згідно запису погосподарських книг ОСОБА_4 до дня смерті 21.07.2014 року володіла житловим будинком в с.Уладівка по вул.Леніна 66 Літинського району Вінницької області. ОСОБА_5 копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Миру 66 села Уладівка Літинського району Віницької області (а.с.11-14) встановлено про відсутність відомостей про наявність правовстановлюючих документів. ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру на земельну ділянку (а.с.15) встановлено, що ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,0532 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Уладівка вулиця Леніна 66 Літинського району Вінницької області. ОСОБА_5 заяви ОСОБА_6 (а.с.16) встановлено, що він зазначає, що від спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 21.07.2014 року відмовляється, на неї не претендує і в суд за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не буде. ОСОБА_5 копії листа з Літинської державної нотаріальної контори за № 1359/02-14 від 17.08.2018 року (а.с.17) судом встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.07.2014 року в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_2 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, який розташований за адресою по вул. Миру 66 села Уладівка Літинського району Вінницької області, оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини.
На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -
Позов задовольнити.
Визнати право власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 62,4 кв.м. літера «А», веранда літ. «а», ганок, веранда літ. «а1», ганок з козирком, літня кухня-сарай літ. «Б», погріб з шиєю літ. «п/Б, ш/п», вбиральня літ. «В», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, криниця №4, які розташовані за адресою по вулиці Миру 66 села Уладівка Літинського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 21 липня 2014 року.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.