Ухвала

21 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 295/1749/16-ц

провадження № 61-36131св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_9 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2016 року у складі судді Грубіяна Є. О. та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року у складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Кочетова Л. Г., Товянської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмети іпотеки - земельні ділянки площею 36 631, 00 кв.м на території Вересівської сільської ради Житомирського району, та площею 14 900, 00 кв.м на території Зарічанської сільської ради Житомирського району, шляхом продажу такого нерухомого майна позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що ОСОБА_4 24 жовтня 2007 року уклав із Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ВАТ «ВіЕйБі Банк») кредитний договір, зобов'язання за яким не виконує, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 11 007 235, 90 грн. Виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4 забезпечені іпотекою згаданих земельних ділянок, які належать відповідачам у справі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області

від 23 листопада 2016 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» за кредитним договором від 24 жовтня 2014 року № 83/4, яка складає 11 007 235, 90 грн, звернуто стягнення на предмети іпотеки: земельну ділянку площею 14 900, 00 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирської області і належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7; земельну ділянку площею 36 631, 00 кв. м., кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для ведення садівництва, яка знаходиться на території Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області і належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, шляхом продажу об'єктів нерухомості

ПАТ «ВіЕйБі Банк» будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування, та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг із Державного земельного кадастру, кадастровий план земельної ділянки) для продажу зазначеного предмета іпотеки у підрозділах Міністерства юстиції, Державній реєстраційній службі України (або її правонаступниках) та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату, Держгеокадастру, ДП «Центр державного земельного кадастру», органах державної влади, місцевого самоврядування, (зокрема у Центрах надання адміністративних послуг) або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі як продавець в процесі укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки (зокрема, грошової оцінки земельної ділянки), а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу або передачі на продаж торгівельній організації надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування місцезнаходженням предмета іпотеки будь-які довідки, які необхідні для виконання даного рішення суду, копії поземельних книг, технічну документацію.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що ОСОБА_4 умови кредитного договору не виконані, банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, що належить відповідачам, де відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виступають майновими поручителями, а відтак позов підлягає задоволенню. У свою чергу, не підлягає до задоволення заява представника відповідачів про застосування позовної давності до спірних правовідносин, оскільки існування рішення суду про стягнення заборгованості з позичальника за кредитним договором, на думку суду, не є підставою для обрахування з дати набрання ним законної сили позовної давності. Більше того, умовами укладеного договору іпотеки встановлено, що договір закінчує свою дію з припиненням основного зобов'язання (до повного виконання зобов'язань позичальником). Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконав, а тому договори кредиту та іпотеки є діючими.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що наявність судового рішення про дострокове стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати день ухвалення судом заочного рішення днем, з якого розпочинається перебіг позовної давності, є правильним і відповідає нормам статей 257, 258, 599 ЦК України, а також статей 12, 17 Закону України «Про іпотеку».

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із пропуском позовної давності.

Касаційна скарга обґрунтовується неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Доводами касаційної скарги є те, що на підставі заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2012 року у справі № 2-236/12 змінив умови кредитного договору, згідно з якими банк скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобов'язання, а саме з набрання рішенням законної сили, тобто з 26 березня 2012 року. З вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки банк звернувся до суду 25 січня 2016 року, тобто через 3 роки 9 місяців. За змістом статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. На переконання заявника, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позовна давність не починає перебігати з визначеної судом дати закінчення дії кредитних договорів і відсутність підстав для застосування позовної давності до вимог банку про стягнення заборгованих на час звернення до суду платежів ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у червні 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2018 року справу призначено до судового.

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року справу № 344/16760/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«Кей-Колект» до ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_10 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 344/16760/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, що переглядається, досліджуються подібні правовідносини, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду визнає за обґрунтоване зупинити касаційне провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити касаційне провадження у цивільній справі № 295/1749/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмети іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_9 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 344/16760/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_10 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик