Справа № 463/1397/17
Провадження № 2/463/1129/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до відповідача, про стягнення на користь ОСОБА_4 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованості, суму якої збільшив під час розгляду справи у розмірі 548500,39 грн., яка виникла за договором оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Господарського суду Львівської області від 24.04.2012 року у справі №5015/1276/12 встановлено, що 24.12.2007 року між позивачем та ФОП ОСОБА_6 укладено договір оренди нерухомого майна №Л-5898-7, предметом якого є приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Лисеницька, 9, загальною площею 138,0 кв.м., строк дії договору 2 роки і 364 дні, з 24.12.2007 року до 23.12.2010 року. 11.12.2008 року між ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір про заміну боржника у договорі №2163 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, посвідчений 11.12.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального договору ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №3781. Також 11.12.2008 року між зазначеними сторонами укладено договір про заміну боржника в договорі оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року, відтак ОСОБА_5 набув права та обовязки належні первісним боржникам у даному договорі, зокрема, сплачувати орендну плату в сумі та на умовах, передбачених договором. 15.08.2018 року відповідач ОСОБА_5 сплатив 387423,20 грн. - суму передбачену п.2.1 договору від 30.08.2008 року №2163 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу. Оскільки відповідно до договору право власності на об'єкт продажу переходить до відповідача з моменту сплати повної вартості об'єкта продажу, згідно довідки про заборгованість від 22.08.2018 року заборгованість ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 комунальної власності за період з червня 2012 року по серпень 2018 року станом на 16.08.2018 року складає 548500,39 грн., тому вважають, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним вище. Зазначила, що заперечують проти застосування строку позовної давності, оскільки письмова зава відповідача відсутня.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що позивачем на підтвердження заявлених вимог не додано Договору про заміну боржника у договорі оренди від 11.12.2008 року на який іде посилання у позові та не надано доказів отримання відповідачем в оренду нежитлових приміщень та укладення договору між сторонами. Підтвердив, що відповідач дійсно користувався приміщеннями, однак вважає, що у нього не виникло право на оплату за таке, оскільки не був стороною договору. Окрім того, на даний час він викупив це приміщення і є його власником. Також представником відповідача зроблено заяву про застосування строку позовної давності, вважає, що позивачем пропущено трьохрічний строк звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості з 01.06.2012 року по 01.08.2018 рік.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Ухвалою від 04.05.2017 року відкрито провадження у справі.

02.11.2017 року у справі ухвалено заочне рішення, яке за заявою відповідача, ухвалою від 22.02.2018 року скасовано.

Ухвалою від 14.09.2018 року позовні вимоги в частині виселенння ОСОБА_5 з нежитлових приміщень, що знаходяться у м. Львові по вул.Лисеницька, 9 закрито.

У відповідності до вимог ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору оренди від 06.12.2005 року №Л-3455-5, 24.12.2007 року між ОСОБА_4 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 укладено договір оренди нежитлових приміщень №Л-5898-7, відповідно до якого позивач здав, а відповідач прийняв в оренду користування нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: вул. Лисеницька, 9, загальною площею 138,0 кв.м. (а.с.7). Договір було укладено на строк 2 роки і 364 дні, з 24.12.2007 року до 23.12.2010 року.

30.09.2008 року між ОСОБА_4 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, ОСОБА_7 укладено договір №2163 про викуп у власність нежитлових приміщень загальною площею 138,0 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Лисеницька, 9. При цьому у договорі визначено, що право власності до покупців переходить з моменту сплати повної вартості обєкта продажу, тобто 640 432,20 грн. за 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення даного договору (а.с.15-17).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.04.2012 року у справі №5015/1276/12 встановлено, що 11.12.2008 року між ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір про заміну боржника у договорі №2163 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, посвідчений 11.12.2008 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального договору ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №3781. Відповідно до п.1.1, 1.2 даного договору первісні боржники відступили, а новий боржник набув права та обовязки належні первісним боржникам за договором №2163 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, набув права замість первісних боржників здійснювати права та виконувати обовязки за основним договором.

Крім того, 11.12.2008 року між зазначеними сторонами укладено договір про заміну боржника в договорі оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року, відтак ОСОБА_5 набув права та обовязки, належні первісним боржникам за договором оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року ( а.с.151). Зокрема, набув права використовувати приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Лисеницька, 9, загальною площею 138 кв.м. та зобовязався сплачувати орендну плату на умовах, передбачених договором.

У відповідності до п.5.1 договору оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного договору, методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007р. № 897, і складає 2404,53 грн. без ПДВ за перший місяць орендної плати. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік) (а.с.8).

Згідно з ч.3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до п.4.3 договору оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року, у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Позивачем 19.01.2017 року було скеровано ОСОБА_5 повідомлення про припинення договірних стосунків у звязку із закінченням терміну дії договору оренди, яким повідомлялось про припинення дії договору оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року протягом 15 днів та зобовязання ОСОБА_5 повернути балансоутримувачу орендоване приміщення по акту приймання-передачі та провести до моменту припинення договору повний розрахунок по сплаті орендної плати, а у разі наявності заборговності погасити її у повному обсязі. (а.с.25-27).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом тривалого часу умов договору не виконує, орендної плати за користування обєктом оренди не сплачує, внаслідок чого станом на 16.08.2018 року утворилася заборгованість перед позивачем за період з червня 2012 року по серпень 2018 року в розмірі 548500,39 грн., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості (а.с.162).

Отже, суд вважає доведеним, що відповідач порушив умови договору оренди (найму), внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем.

Посилання представника відповідача про те, що відповідач ОСОБА_5 не має обов'язку сплачувати орендру плату суд оцінює критично, оскільки судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 07.11.2012 року у справі №2/1312/2429/12 з відповідача ОСОБА_5 вже було стягнуто заборгованість по несплаті орендної плати до червня 2012 року, рішення перебуває на примусовому виконанні і в тому засіданні відповідач брав участь, визнав, ствердив про укладення, підписання договору про заміну боржника у договорі оренди нежитлових приміщень. (а.с.188-189)

У відповідності до вимог ст.82 ЦПК України суд визнає факт укладення, підписання договору про заміну боржника у договорі оренди нежитлових приміщень відповідачем ОСОБА_5 обставиною, що встановлена рішенням суду та не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.02.2011 року ( а.с.154-156) з ФО Перегінського ОСОБА_9 на користь ОСОБА_4 комунальної власності Департаменту економічної політики ЛМР стягнено 387423,20 грн. заборгованості за договором від 30.09.2008 року №2163 за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу. Як ствердив представник позивача відповідачем відповідно до виписки від 15.08.2018 року вище вказану заборгованість погашено, а саме сплачено 387423,20 грн. за купівлю нежитлових приміщень.

Позивачем ОСОБА_4 комунальної власності в ході розгляду позову подавалася заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки Личаківським районним судом. Львова у справі №1312/5607/12 було прийнято рішення яким стягнуто заборгованість за договором оренди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 комунальної власності за період з 01.01.2009 року по 01.05.2012 року у сумі 139892,41 грн. Як вбачається з долучених до матеріалів справи документів ( а.с.94-100, 109-146)), а саме виписок по рахунках, повідомленнях Львівської місцевої прокуратури №1 вище вказана заборгованість стягується із заробітку боржника щомісяця у ПП «Торговиця» , а також окремо сплачується особито боржником. Тому суд приходить до висновку, що сплачуючи особисто заборгованість за договором оренди та не оскаржуючи рішення суду яким з нього стягнуто заборгованість відповідач ОСОБА_5 визнав обов'язок по сплаті кошти за оренду нежитлових приміщень.

Як вбачається з матеріалів справи ( а.с.162) заборгованість по сплаті орендної плати позивачем розрахована з червня 2012 року та по останній заяві про збільшення позовних вимог - з 01.06.2012 року по 01.08.2018 року складає 548500,39 грн.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Представником відповідача у судовому засіданні зроблено заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за період червня 2012 року по серпень 2018 року в розмірі 548500,39 грн.

Згідно вимог ч.4 ст.267 ЦПК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Як вбачається довідки від 22.08.2018 року позивачем розраховано суму заборованості відповідача ОСОБА_5 з 01.06.2012 року, в той час коли з позовом про стягнення такої заборгованості позивач звернувся 20.03.2017 року. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з межах трьохрічного строку позовної давності ,починаючи з 01.04.2014 року, оскільки позивач звернувся до суду із позовом 20.03.2017 року в розмірі 446,999 грн. При цьому суд враховує, що позивач не подав заяву про поновлення строку позовної давності і підстав для поновлення строку звернення до суду позивачем не наведено.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 6703,50 гривень судового збору - пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,10-13, 81, 258, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (79060, м. Львів, вул. Чукаріна, 24/27, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) заборгованість у сумі 446,999 грн. 35 коп. ( чотириста сорок шість тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень тридцять п'ять копійок ) за договором оренди №Л-5898-7 від 24.12.2007 року

В задоволенні решти вимог відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_5 (79060, м. Львів, вул. Чукаріна, 24/27, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 6703 грн. 50 (шість тисяч сімссот три гривні п'ятдесят копійок )судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено судом 12 листопада 2018 року.

Суддя: Гирич С. В.