Справа № 517/493/18
Провадження № 2/517/256/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тростенюка В.А.,

при секретареві Грабовій І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач та відповідач уклали шлюб 13 жовтня 2016 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя у сторін не склалося, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має обєктивні можливості для отримання доходів на утримання себе, своєї дитини та дружини.

За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися до матеріалів справи додали заяви, в яких вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглядати справу без їх участі.

Відповідачу судове засідання не зявився до матеріалів справи додав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І ЖД № 321536, виданим повторно Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 565980, виданого повторно Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Подружнє життя між сторонами не склалося, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства.

Довідкою Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області від 15 серпня 2018 року № 423 встановлено, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні.

Позивач не має змоги забезпечити собі достатній рівень на життя тому, що на даний момент ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу.

Відповідач є фізично здоровим та працездатним, має обєктивні можливості для отримання доходів на утримання себе, своєї дитини та дружини.

Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, інших аліментних зобов'язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви до суду. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Оскільки позивач подала позов 12.09.2018 року, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дати звернення до суду.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 75, 84, 85 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 12.09.2018 року до досягнення дитиною, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до 03 жовтня 2019 року.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: