Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

за участі секретаря Краснової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини , суд, -

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини усіх видів доходу до 1/8 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття , припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі ? частини усіх видів доходів за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2008 року по справі № 2-1409/1-2008.

Свої вимоги мотивував тим, що перебуває в шлюбі з іншою жінкою. Від даного шлюбу є двоє дітей. Дружина ОСОБА_6 на даний час не працює, так як знаходиться у декретній відпустці за доглядом за дитиною. У зв'язку з чим, у позивача на даний час змінився сімейний стан, адже у нього нова сім'я, на утриманні знаходиться двоє дітей від другого шлюбу та дружина. Згідно довідки з місця роботи, а саме з Збройних сил України від 25.06.2018 року № 305/454 розмір заробітної плати за травень 2018 року становить 12 508,83, розмір аліментів з якої склав 3 111,10 грн. Таким чином, залишок коштів після сплати аліментів на користь відповідача не забезпечує важливі життєві потреби та ставить позивача та його сім'ю у скрутне матеріальне становище.

У відповідності до п.1, ч.4 ст. 274 ЦПК України передбачено що в порядку спрощеного позовного справдження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києві від 27 вересня 2018 року, клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задоволено.

Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі в викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково надали пояснення, які випливають зі змісту позовної заяви та додатків до неї.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі з підстав викладених у змісті відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2008 року у справі № 2-1409-1/2008.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2008 року у справі № 2-1409-1/2008 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28.03.2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім»ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

17.05.2017 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Пред'являючи позов про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач надав до суду довідку з місця роботи, а саме з Збройних сил України від 25.06.2018 року № 305/454, розмір заробітної плати за травень 2018 року про те, що ОСОБА_1 працює у Генеральному штабі збройних сил України, загальна сума доходу за один місяць за винятком утримань та аліментів становить 9 210 грн. 10 коп. (а.с.9).

Крім того, 22.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6, 7, 8).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів 03.08.2018 року.

Відповідно до приписів ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Разом з тим, відповідно довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо суб'єкта позивача ОСОБА_1 встановлено, що за останнім зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0919 га за адресою АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_2; на земельну ділянку, площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_3 та 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за дружиною відповідача від другого шлюбу ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Як встановлено в судовому засіданні, заборгованість у позивача по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня, що підтверджується довідкою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві про заборгованість зі сплати аліментів від 30 жовтня 2018 року.

З огляду на викладені обставини в їх сукупності, дотримуючись принципу дії закону у часі, суд вважає зменшення розміру аліментів не є доцільним, скільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану у порівнянні з його матеріальним станом, який був врахований Дніпровським районним судом м. Києва при ухваленні рішення від 19.05.2008 року про стягнення аліментів у справі 2-1409-1/2008.

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 5 грудня 2018 р. .

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 адреса проживання: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_4.

Суддя: