15.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/5693/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5693/18
Провадження номер 2-з/205/117/18
УХВАЛА

іменем України

15 листопада 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши в підготовчому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 серпня 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

02 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. Відповідно до заяви просять накласти арешт на належну відповідачу ОСОБА_3 ? частину квартири АДРЕСА_1, заборонивши її відчуження. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заяву про забезпечення позову підтримали та просили задовольнити.

В підготовче засідання ОСОБА_2 не зявився. Про день, місце та час проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши думку позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії. Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Арешт майна є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користуватися майном, а тому неможливо накласти арешт на житлове приміщення, яке надається з метою його постійного використання, проживання.

Виходячи з вимог статті 150 ЦПК України, яка окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення як заборона вчиняти певні дії, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири № 89, розташованої в будинку № 3 по вул. Метробудівській у м. Дніпро, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 17 березня 1999 року виконкомом міської ради народних депутатів, необхідно відмовити.

Приймаючи до уваги ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження ? частину квартири № 89, розташованої в будинку № 3 по вул. Метробудівській у м. Дніпро, є достатнім та таким, що відповідає суті інституту забезпечення позову, як гарантії прав в разі ухвалення судом рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження ? частини квартири № 89, розташованої в будинку № 3 по вул. Метробудівській у м. Дніпро, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 17 березня 1999 року виконкомом міської ради народних депутатів.

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Н.Г. Остапенко