Справа № 487/5352/18
Провадження № 2-с/487/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 30.08.2018 року по цивільній справі №487/5352/18 за заявою Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ :

02.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просила скасувати судовий наказ, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 30.08.2018 року по цивільній справі №487/5352/18 (провадження №2-н/487/952/18) за заявою Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 08.05.2014 року вона продала квартиру №8, розташовану у будинку №88, корпус 4, по вулиці 4 Слобідській, у місті Миколаєві та більше не є її власницею, у звязку з чим стягнення з неї заборгованості за спожиту теплову енергію є неправомірним.

Суд, дослідивши подану заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного.

30.08.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" боргу за спожиту теплову енергію з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних у загальному розмірі 9648,41 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн..

Відповідно до розрахунку заборгованості від 06.08.2018 року, ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію за прострочений період з 01.10.2015 року по 04.04.2018 року.

Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 08.05.2014 року, ОСОБА_1 продала (передала майно у власність) квартиру №8, розташовану у будинку №88, корпус 4, по вулиці 4 Слобідській, у місті Миколаєві, а ОСОБА_2 купила (прийняла майно у власність) зазначену квартиру.

Таким чином, на момент постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 та нарахування заборгованості, ОСОБА_1 не була власником зазначеного житлового приміщення та не споживала теплову енергію.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно він зобовязаний здійснювати витрати на управління, утримання та збереження такого майна.

Згідно до ст.11 ЦК України, зобовязання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обовязки. Обовязок сплатити вартість спожитої теплової енергії випливає з самого факту користування тепловою енергією.

Частиною 3 статті 171 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження

Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1.

Керуючись ст. 171 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Судовий наказ від 30.08.2018 року, виданий Заводським районним судом м. Миколаєва за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту теплову енергію у розмірі 8204,24 грн., суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1122,04 грн., три відсотки річних у розмірі 322,13 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн. скасувати.

Розяснити, що заявник (стягувач) має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Боброва