провадження №2/756/370/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Луценко О.М.

при секретарі Бублієві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживача.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 04 вересня 2015 року між нею та відповідачем був укладений договір відповідно до умов якого замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботу по виготовленню, утіленню та встановленню « ПВХ» конструкції по розрахункам виконавця за адресою: АДРЕСА_1. За цим договором нею були сплачені грошові кошти у сумі 67 990,00грн. Після виконання робіт нею були виявлені недоліки, а саме « напівдах» виконаний технічно і конструктивно непрофесійно. Покриття « напівдаху» виконано із маломірних листів з оцинкованої сталі. Взаємний нахлест листів виконаний не у вигляді « замку», що не може забезпечити надійності такого стику. Звідси і сильні течі в 6 місцях семи метрового балкону, навіть при помірному дощі. Крім того підтримка такого тонколистого покриття здійснена стальними полосами відстань між якими складає від 13,2до1,6мм. Підлога балкона виконана так, що лаги із швелеру не опираються на бетонну плити балкону і відірвані від неї на 100-150мм, що в подальшому призведе до підвищення рівня підлоги. Зовнішня обшивка балкону з сайдингу, виконана так, що вона « хитається» та погана закріплена. Вона не дістає майбутньої підлоги та утворює щілину. Кріплення бокових стінок балкону, виконано з використанням звичайних анкерних болтів, що з врахуванням пустотілості цегляної кладки не дозволяє їх надійно закріпити на стіні будинку. Скління балкону має різні розмірі шириною 130-180см, та одно камерність скляних блоків не забезпечує теплоізоляцію. На неодноразові звернення позивача з метою усунення недоліків, відповідач повідомляв позивачу, що вся сума грошових коштів не сплачена, окрім того начеб то чинять перешкоди у потраплянні до даного приміщення. Станом на 29.08.2016 року виявлені недоліки не були усунені.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Представник Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що 04 вересня 2015 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та відповідачем був укладений договір відповідно до умов якого замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботу по виготовленню та встановленню на поставлені ПВХ конструкції за розцінками виконавця. Відповідно до п. 2.1 договору зазначено, що вартість виробу складає 54 222,00гривень. позивачем було сплачено 04.09.2015р.- передплата 33 300,00грн., 29.09.2015р.-10 000,00 грн. та 18.11.2015р. -5 000,00грн., всього - 48 300,00гривень. Відповідно до умов договору під час встановлення замовник зобов'язується надати виконавцю доступ до прорізів та електроенергії для встановлення виробів. У разі не виконання замовником умов договору він вважається розірваним. У разі внесення замовником передплати та подальшого не виконання договору та передплата не повертається, таким чином замовник повністю не розрахувався з виробником. Відповідач не зважаючи на не повне виконання умов договору розпочав роботи, проведено зварювальні роботи, зовнішні роботи, однак завершити роботи на даний час не має можливості, оскільки позивач не допускає відповідача до квартири та не дає можливості завершити їх. Згодом позивачем самовільно були демонтовані вироби, які були зіпсовані. На неодноразові звернення та пропозиції усунути всі недоліки та завершити будівельні роботи позивач категорично відмовилась. Таким чином позивач не довів суду, що його право як споживача порушено тому позов не підлягає задоволенню. Надав заперечення на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що відповідач не належним чином виконав умови договору та вимоги про усунення недоліків. На вимогу про повернення коштів, які були сплачені як завдаток повернути відмовляється.

Заслухавши доводи сторін, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

04.09.2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_4 був укладений договір про зобов'язання виконання робіт по виготовленню та встановленню на поставлені ПВХ конструкції. Відповідно до цього договору вартість виробів склала 54 222,00 грн.

Позивачем було сплачено 04.09.2015р.- передплата 33 300,00грн., 29.09.2015р.-10 000,00 грн. та 18.11.2015р. -5 000,00грн., всього - 48 300,00гривень.

Після виконання робіт нею були виявлені недоліки, а саме «напівдах» виконаний технічно і конструктивно непрофесійно. Покриття « напівдаху» виконано із маломірних листів з оцинкованої сталі. Взаємний нахлест листів виконаний не у вигляді « замку», що не може забезпечити надійності такого стику. Звідси і сильні течі в 6 місцях семи метрового балкону, навіть при помірному дощі. Крім того підтримка такого тонколистого покриття здійснена стальними полосами відстань між якими складає від 13,2до1,6мм. Підлога балкона виконана так, що лаги із швелеру не опираються на бетонну плити балкону і відірвані від неї на 100-150мм, що в подальшому призведе до підвищення рівня підлоги. Зовнішня обшивка балкону з сайдингу, виконана так, що вона « хитається» та погана закріплена. Вона не дістає майбутньої підлоги та утворює щілину. Кріплення бокових стінок балкону, виконано з використанням звичайних анкерних болтів, що з врахуванням пустотілості цегляної кладки не дозволяє їх надійно закріпити на стіні будинку. Скління балкону має різні розмірі шириною 130-180см, та одно камерність скляних блоків не забезпечує теплоізоляцію.

Позивач направила поштою відповідачу за адресою вказаною в договорі: заяву-вимогу про усунення недоліків виявлених відповідно до акта обстеження.

Листом ФОП ОСОБА_2 від 15.04.2016р. повідомив про неможливість отримання доступу до квартири, оскільки позивачка не допускає до квартири для завершення робіт( а.с.16).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов'язання визначенні статтею 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Крім того, статтею 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Однак враховуючи те, що позивач самовільно провела демонтаж виробів, чим зіпсувала їх, то суд приходить до висновку, що права позивача, як споживача, не порушені відповідачем, у зв'язку з чим позивач не має право на отримання неустойки.

Щодо доводів позивача, що відповідач відмовився та не надавав позивачу належних послуг, суд їх до уваги не приймає, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються фактично встановленими обставинами справи, а саме тим, що позивач сама не надає доступ до квартири, чим чинить перешкоди відповідачу та не надає можливості завершити роботи визначені умовами договору .

Керуючись ст. ст. 259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя: О.М. Луценко