Справа № 131/1883/18
Провадження № 2/131/929/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2018 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за заявою представника заявників ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Іллінецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з зазначеною заявою, в якій вказали, що 28 квітня 2017 року між ним було укладено шлюб, зареєстрований відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району міста Севастополь, АРК, актовий запис №297. Після укладення якого, дружина ОСОБА_3 обрала прізвище чоловіка, натомість обмін паспорта громадянки україни не вчинила по причині тимчасової окупації території Автономної республіки Крим, перебування в декретній відпустці по вагітності і пологах та відпустки по догляду за дитиною до трьох років.

23 січня 2018 року в пологовому будинку м. Севастополь АР Крим народилась ОСОБА_5. Медичне свідоцтво, що засвідчує медичний факт народження дитини, видане пологовим будинком було подано до відділу актів громадянського стану за місцем постійного проживання. На підставі вказаної довідки та інших представлених документів, визнано факт народження дитини та видано свідоцтво про її народження, від 30 січня 2018 року. Натомість такий документ не створює будь яких правових наслідків та не визначає громадянство новонародженої дитини.

Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт Народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: місцем народження дитини є м. Севастополь, АРК, Україна.

Встановлення факту народження дитини необхідно для державної реєстрації народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території, та в подальшому звернення до органів праці та соціального захисту населення для оформлення державної допомоги.

Сторони в судове засідання не зявилися.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 23 січня 2018 року у пологовому будинку, розташованого у м. Севастополь, АКР, Україна. На підтвердження цього факту їй відділом запису актів цивільного стану Гагарінського міста Севастополя, було видано свідоцтво про народження дитини серії I-КМ № 557904 (а.с.18).

Згідно вказаного свідоцтва, батьками дитини є ОСОБА_6 громадянин РФ та ОСОБА_7 громадянка РФ.

Можливості зареєструвати народження дитини на території України у заявника немає, оскільки документи про народження дитини видані установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до розяснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво серії І-КМ № 557904 про народження ОСОБА_5, яка народилася 23 січня 2018 року в м. Севастополь, виданого 30 січня 2018 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району управління запису актів цивільного стану міста Севастополя, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя документами, що підтверджують факт народження, за відсутності документів закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась.

Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для державної реєстрації народження ОСОБА_5, отримання свідоцтва про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, який розташований на підконтрольній українській владі території, та в подальшому звернення до органів праці та соціального захисту населення для оформлення державної допомоги, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на імя та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не повязано з подальшим вирішенням спору про право.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факту народження дитини, ОСОБА_5, що народилася 23 січня 2018 року в пологовому будинку, м. Севастополь, АРК, Україна, батьком якої є - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, матірю якої є - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, громадянка України.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122 СК України, ст. 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. ст. 263-265, 272, 273, 293, 315ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження дитини ОСОБА_5, яка народилася 23 січня 2018 року в м. Севастополь, АРК, Україна, батьком якої є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, матірю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, громадянка України, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження встановленого законодавством України зразка.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, у відсутність яких воно ухвалене, - протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий: