ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/216/18 Справа № 178/1197/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, заінтересовані особи Криничанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року державний виконавець Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В обґрунтування подання державний виконавець посилався на те, що на виконанні в Криничанському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № №54735030 з примусового виконання виконавчого листа №904/11092/16 23 січня 2017 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17 137 грн. 53 коп., яке відкрито державним виконавцем 20 вересня 2017 року відповідно до вимог ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення суду не виконав. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 06 червня 2008 року № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі із сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», виданого на виконання Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року № 261/2008, наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її в праві виїзду за межі України. Враховуючи суму боргу, відсутність реального погашення боргу боржником, приховування боржником від державного виконавця даних стосовно свого фактичного місця проживання, є підстави припускати, що боржник може виїжджати за межі України з метою роботи та відпочинку, а тому в цьому праві боржника належить обмежити до повного виконання ним цивільних зобов'язань, оскільки від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця боржник ухиляється. На підставі викладеного державний виконавець просив суд обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого листа №904/11092/16 від 23 січня 2017 року, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17 137 грн. 53 коп.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року задоволено подання державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника, громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до погашення поточної заборгованості за кредитним договором у виконавчому провадженні №54735030 з виконання виконавчого документа №904/11092/16, виданого 23 січня 2017 року Господарським судом Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 05 вересня 2018 року скасувати, посилаючись її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

03 лютого 2017 року Господарським судом Дніпропетровської області було винесено наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17137 грн. 53 коп. (а.с.4).

Державний виконавець Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, до виконання ним боргових зобов'язань, посилаючись на те, що 20 вересня 2017 року постановою державного виконавця Криничанського районного відділу ДВС відкрите виконавче провадження №54735030 за виконавчим документом №904/11092/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17 137 грн. 53 коп. (а.с.1-3).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов'язань у зв'язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи 03 лютого 2017 року Господарським судом Дніпропетровської області було винесено наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2017 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 17137 грн. 53 коп. (а.с.4).

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого документ №904/11092/16 від 03 лютого 2017 року (а.с.4).

Суд першої інстанції в своїй ухвалі посилався на те, що 20 вересня 2017 року постановою державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження №54735030 за виконавчим документом №904/11092/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 17 137 грн. 53 коп.

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 державний виконавець посилався на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення суду.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 взагалі направлялася вищевказана постанова державного виконавця суду надано не було.

Доказів направлення та отримання боржником ОСОБА_1 виклику щодо необхідності з"явитися йому до державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області матеріали справи не містять.

Слід зазначити, на момент звернення державного виконавця до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник дійсно свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, чи він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 є передчасним.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року скасувати та відмовити в задоволенні подання державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, заінтересовані особи Криничанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця Криничанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, заінтересовані особи Криничанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді