У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву приватного підприємства «Граніт-3000» про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою приватного підприємства «Граніт-3000» до Ужгородської міської ради, приватного акціонерного товариства «Закарпатавтотранс», ОСОБА_1, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ПП «Граніт-3000» звернулося в суд з позовною заявою до Ужгородської міської ради, ПрАТ «Закарпатавтотранс», ОСОБА_1, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, скасування державної реєстрації земельної ділянки, скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), а саме земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 2.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що підставами позову є те, що позивач, згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2009 року, який є чинним та ніким не скасований, є власником земельної ділянки площею 0,0216 га, кадастровий номер :15:001:0005, що розташована у м. Ужгород, пр. Свободи, 56, яка у встановленому законом порядку від позивача ніким не витребовувалася, не конфісковувалася та від прав на яку позивач не відмовлявся. Однак, після набуття позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,0216 га з кадастровим номером :15:001:0005, в порушення норм ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 346 ЦК України, ст. 140, ч. 1 ст. 153 ЗК України, Ужгородською міською радою прийнято рішення № 1873 від 29.10.2015 року, згідно з яким вирішено продати ВАТ «Закарпатавтотранс» (перейменованого у ПрАТ «Закарпатавтотранс») земельну ділянку площею 0,9211 га з кадастровим номером :15:001:0122, до складу якої увійшла належна на праві приватної власності позивачу земельна ділянка площею 0,0216 га (земельні ділянки повністю накладаються). Як наслідок мало місце укладення оскаржуваних договорів купівлі-продажу, за умовами яких земельну ділянку більшої площі 0,9211 га з кадастровим № :15:001:0122, до складу якої ввійшла земельна ділянка позивача, Ужгородською міською радою було продано ВАТ «Закарпатавтотранс» (перейменованого у ПрАТ «Закарпатавтотранс»). Після цього, ВАТ «Закарпатавтотранс» здійснено поділ земельної ділянки площею 0,9211 га з кадастровим № :15:001:0122, в результаті якого сформовано, зокрема, земельну ділянку площею 0,0792 га з кадастровим номером :15:001:0175, яка в себе включає належну позивачу земельну ділянку площею 0,0216 га, що підтверджується листом відділу в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 11.04.2018 року за № 0-7-0.28-632/102-18, копію якого додано до позовної заяви, та яка ВАТ «Закарпатавтотранс» продана ОСОБА_1 На день подання позову саме за відповідачем ОСОБА_1 оформлено право власності на земельну ділянку площею 0,0792 га з кадастровим номером :15:001:0175, що була сформована внаслідок поділу земельної ділянки площею 0,9211 га з кадастровим номером :15:001:0122 та яка повністю накладається із належною позивачу на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,0216 га з кадастровим номер :15:001:0005. Вказане порушує законні права позивача на вільне володіння, розпорядження та користування спірною земельною ділянкою площею 0,0216 га з кадастровим номер :15:001:0005, яка із володіння позивача вибула поза його волею.

Позивач вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову у виді арешту на земельну ділянку площею 0,0792 га з кадастровим номером :15:001:0175 з огляду на те, що в даному конкретному випадку, враховуючи зміст предявлених позовних вимог (визнання недійсним рішень ради про приватизацію шляхом викупу, двох договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування реєстрації права власності не земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та витребування земельної ділянки ) та підстави, з яких відповідний позов подано (порушення права власності позивача на земельну ділянку, яка вибула з володіння поза його волею), є обґрунтовані підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,0792 га з кадастровим номером :15:001:0175, яка повністю накладається із земельною ділянкою позивача (площею 0,0216 га, кадастровим номер :15:001:0005), та яка на теперішній час згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_1, на час ухвалення рішення може бути відчужено.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що між сторонами існує реальний спір про права на вищевказану земельну ділянку, оскільки відповідачі право власності позивача на земельну ділянку площею 0,0216 га з кадастровим номер :15:001:0005 не визнають. Підтвердженням цьому є, зокрема, спір у справі № 5008/896/2012 за позовом ВАТ «Закарпатавтотранс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2009 року, на підставі якого позивач спірну земельну ділянку набув у власність (постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2013 року, в задоволені позову ВАТ «Закарпатавтотранс» відмовлено). Проте, не дивлячись на те, що у межах справи № 5008/896/2012 національними судами встановлено добросовісність ПП «Граніт-3000» при набутті у власність земельної ділянки площею 0,0216 га з кадастровим номер :15:001:0005, відповідачі у справі (Ужгородська міська рада, ВАТ «Закарпатавтотранс» та ОСОБА_1В.), будучи обізнаними про права позивача на спірну земельну ділянку, вжили заходи спрямовані на формування у Державному земельному кадастрі нової земельної ділянки більшої площі, яка включила в себе земельну ділянку позивача, здійснили її кількаразовий продаж та, як наслідок, оформили права на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1

Позивач зауважує, що теперішній фактичний володілець спірної земельної ділянки ОСОБА_1 у досліджуваних правовідносинах добросовісним набувачем земельної ділянки не являється, оскільки на момент існування спірних правовідносин був та по сьогоднішній день є керівником ПрАТ «Закарпатавтотранс» (до зміни найменування ВАТ «Закарпатавтотранс»). Відтак, зазначає, що дійсні обставини справи та характер поведінки відповідачів у справі вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до зміни власника спірного майна та негативно вплинути на виконання цього рішення.

З приводу пропозиції щодо зустрічного забезпечення, позивач вказує, що загроза заподіяння збитків відповідачу відсутня, так як арешт спірного майна не перешкоджає власнику майна вільно ним користуватися, в тому числі у власних (приватних) та комерційних цілях. Крім того, будь-які обставини, визначені ст. 154 ЦПК України, із наявністю яких законодавець повязує виникнення у суду обовязку застосовувати зустрічне забезпечення, у даному випадку відсутні.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

В силу положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України судом розглянуто дану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому, закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у виді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З контекстного аналізу зазначених норм вбачається, що значення вказаних заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема згідно з п. 1 ч. 1 зазначеної статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положенням ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як встановлено судом, предметом позову в даній праві є:

визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» № 1873 від 29.10.2015 року;

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,9211 га, кадастровий номер :15:001:0122, адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 2, що укладений між Ужгородською міською радою та відкритим акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» (перейменованим у приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс») 02.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 769;

визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 2, що укладений між відкритим акціонерним товариством «Закарпатавтотранс» (перейменованим у приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс») та ОСОБА_1 05.11.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 2094;

скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0792 га за кадастровим номером :15:001:0175, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 2;

скасування рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, індексний номер 25900699, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 2 (номер запису про право власності 11922642);

витребування у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь приватного підприємства «Граніт-3000» (, адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Боженка, 2-4) земельну ділянку загальною площею 0,0216 га, кадастровий номер :15:001:0005, адреса місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, пр. Свободи, 56.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2009 року ПП «Граніт-3000» є власником земельної ділянки площею 0,0216 га, кадастровий номер :15:001:0005, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 56, Закарпатська область, що також підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 року (справа № 5008/896/2012), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2013 року, згідно з якою встановлено, що позивач є добросовісним набувачем зазначеної земельної ділянки за відплатним договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2009 року.

Рішенням ХХVII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 29.10.2015 року № 1873 «Про приватизацію земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом викупу» вирішено продати ВАТ «Закарпатавтотранс» (змінило найменування на ПрАТ «Закарпатавтотранс») земельну ділянку площею 0,9211 га, кадастровий номер :15:001:0122, що знаходиться за адресою: вул. Станційна, 2, м. Ужгород.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.11.2015 року Ужгородською міською радою вищевказану земельну ділянку площею 0,9211 га, кадастровий номер :15:001:0122, продано ВАТ «Закарпатавтотранс».

Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок ВАТ «Закарпатавтотранс» від 04.11.2015 року здійснено поділ земельної ділянки площею 0,9211 га, кадастровий номер :15:001:0122, в результаті якого були сформовані дві земельні ділянки: площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175; площею 0,8419 га, кадастровий номер :15:001:0176.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 115972145 від 02.03.2018 року) приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2 05.11.2015 року проведено державну реєстрацію право власності на земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, земельна ділянка 2, за ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2094, виданого 05.11.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_2

Листом відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 11.04.2018 року за № 0-7-0.28-632/102-18 підтверджується, що відомості про земельну ділянку за кадастровим номером :15:001:0005 наявні у Державному земельному кадастрі, однак інформацію про дану земельну ділянку не має геоданих. Земельна ділянка за кадастровим номером :15:001:0005 100 % накладається на земельну ділянку за кадастровим номером :15:001:0175.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд вважає, що оскільки нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером :15:001:0175, на яку повністю накладається земельна ділянка за кадастровим номером :15:001:0005, що належить позивачу ПП «Граніт-3000» на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 07.12.2009 року, щодо якого ставиться питання про вжиття заходів забезпечення позову, є предметом спору, і таке вже було відчужено, то існує обґрунтоване припущення, що дане майно може бути знову відчужене, тобто, наявні передбачені процесуальним законодавством підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та розяснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позову, в тому числі, співрозмірності заходів, який позивач просить вжити у порядку забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до переконання, що між сторонами наявний спір щодо майна, а тому вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Відтак, суд вважає, що заява позивача ПП «Граніт-3000» про забезпечення позову в даній справі є обґрунтованою та підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на майно земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, земельна ділянка 2, що належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову в суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обовязок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі № 308/11803/18, а саме, накласти арешт на майно земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :15:001:0175, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, земельна ділянка 2, що належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1.

Позивач (стягувач): приватне підприємство «Граніт-3000», , що знаходиться за адресою: вул. Боженка, 2-4, м. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач (боржник): Ужгородська міська рада, , що знаходиться за адресою: пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач (боржник): приватне акціонерне товариство «Закарпатавтотранс», , що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 102, м. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач (боржник): ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач (боржник): приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: пр. Свободи, 40/51, м. Ужгород, Закарпатська область.

Відповідач (боржник): Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, , що знаходиться за адресою: пл. Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область.

Копію ухвали направити для виконання до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (вул. Заньковецької, 10, м. Ужгород, Закарпатська область) та учасникам справи для відома.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Строк предявлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Головуюча О.М. Світлик