Номер провадження: 22-ц/785/3075/18
Номер справи місцевого суду: 501/380/17
Головуючий у першій інстанції Максимович Г. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря - Тьосової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року (суддя Максимович Г.В.) у цивільній справі за позовом Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «ІСРЗ» про стягнення грошових коштів у розмірі 4 909,15 гривень,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

02.03.2017 року Чорноморськеоб'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі-Управління ПФУ) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення 4 909,15 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачка з 19.10.2002 року перебуває на обліку і отримує пенсію за віком. 12.08.2007 року відповідачка звернулась до позивача із заявою про перерахунок пенсії. При розрахунку пенсії відповідачці в її заробітну плату двічі були враховані дані 2002 року, тобто прийнято до розрахунку заробітну плату за сумісництво, що призвело до збільшення розміру пенсії з 952,08 гривень до 1 019,85 гривень.

Під час проведення перевірки пенсійної справи відповідачки встановлено, що відомості про заробітну плату відповідачки не підтверджені даними РЗО ДРЗДСС, а причиною є помилка ручного вводу. Після приведення пенсійної справи у відповідність до даних персоніфікованого вводу, за період з 01.08.2009 року по 31.01.2016 року виникла переплата пенсії у розмірі 4 909,15 гривень.

Посилаючись на те, що відповідачка відмовилась добровільно повернути переплачені грошові кошти, надмірна виплата пенсії відбулася з вини відповідачки і через рахункову помилку, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13.12.2017 року у позові відмовлено.

(короткий змісти вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник Управління ПФУ просить рішення суду від 13.12.2017 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу).

Апеляційна скарга представника Управління ПФУ зазначає наступне: з 2002 року відповідачка перебуває на обліку і отримує пенсію; 12.08.2009 року відповідачка подала заяву про перерахунок пенсії по стажу та по заробітній платі; при перерахунку пенсії відповідачці були враховані дані 2002 року два рази за один і той же період (з 01.2002 року по 09.2002 року), що призвело до збільшення пенсії відповідачки з 952,08 гривень до 1 019,85 гривень; сума пенсії, виплачена внаслідок рахункової помилки і у випадку відмови пенсіонера добровільно повернути переплачені кошти стягується у судовому порядку; відповідачка, яка безпідставно набула грошові кошти, повинна повернути їх на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки надмірна виплата коштів сталася з її вини.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відповідачка ОСОБА_2 і третя особа: приватне акціонерне товариство «ІСРЗ» не скористались правом надати суду апеляційної інстанції відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і неоспорені сторонами такі обставини.

Відповідачка з 19.10.2002 року перебуває на обліку і отримує пенсію за віком (а.с.4).

12.08.2009 року відповідачка звернулась до позивача із заявою про перерахунок пенсії (а.с.5).

При розрахунку пенсії відповідачці в її заробітну плату двічі враховані дані 2002 року, тобто прийнято до розрахунку заробітну плату за сумісництво, що призвело до збільшення розміру пенсії з 952,08 гривень до 1 019,85 гривень.

Під час проведення перевірки пенсійної справи відповідачки встановлено, що відомості про заробітну плату відповідачки не підтверджені даними РЗО ДРЗДСС, а причиною є помилка ручного вводу.

Після приведення пенсійної справи у відповідність до даних персоніфікованого вводу, за період з 01.08.2009 року по 31.01.2016 року виникла переплата пенсії у розмірі 4 909,15 гривень (а.с.7-9).

В суді апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не надавались.

Між сторонами виникли правовідносини з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, які регулюються ЦК України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року (далі-Закон).

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції).

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивач належним чином не довів того, що саме недобросовісність відповідачки, як набувача грошових коштів, призвела до помилки і переплати пенсії (а.с. 75).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (ст. 50 ч.1 Закону).

Не підлягає поверненню безпідставно набуті, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ч.1 п.1 ЦК України).

У даному випадку, позивач, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення (ст. ст. 77-80 ЦПК України), належними, допустимими і достовірними доказами не довів ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції того, що виплата (переплата) пенсії відповідачці мала місце у зв'язку із недобросовісністю відповідачки.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу).

Доводи представника Управління ПФУ у скарзі про те, що: при перерахунку пенсії відповідачці враховані дані 2002 року два рази за один і той же період (з 01.2002 року по 09.2002 року), що призвело до збільшення пенсії відповідачки з 952,08 гривень до 1 019,85 гривень; сума пенсії, виплачена внаслідок рахункової помилки і у випадку відмови пенсіонера добровільно повернути переплачені кошти стягується у судовому порядку; відповідачка, яка безпідставно набула грошові кошти, повинна повернути їх на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки надмірна виплата коштів сталася з її вини, - не заслуговують на увагу.

Позовна заява представника Управління ПФУ і апеляційна скарга зазначають, що до перерахунку пенсії відповідачці враховані дані 2002 року два рази за один і той же період (з 01.2002 року по 09.2002 року), що призвело до збільшення пенсії відповідачки з 952,08 гривень до 1 019,85 гривень (а.с. 1,2,78,79).

Наведене свідчить про те, що переплата пенсії мала місце не через недобросовісність боку відповідачки відсутня.

Оскільки відсутні докази того, що виплата (переплата) пенсії відповідачці у 2009-2016 роках мала місце не через її недобросовісність, відсутні правові підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, для покладення на відповідачку обов'язку відшкодувати позивачу 4 909,15 гривень.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що позивач не довів своїх вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у захисті права позивача на відшкодування грошових коштів.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦІПК України).

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Чорноморського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 05.05.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков