РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 384/92/18

№пр. 2/384/57/2018

20 квітня 2018 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Галицького В.В.,

зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей

Вільшанської райдержадміністрації ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Вільшанської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вільшанського районного суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Вільшанської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини між сторонами не склалися через діаметрально протилежні характери, погляди на життя, фізичну та психологічну несумісність, що призводило до безпричинних сварок та скандалів. Шлюб розірваний, донька проживає разом з матір'ю. Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року з позивача утримуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки. Відповідно до довідки Вільшанського РВ ДВС №227 від 12 жовтня 2017 року позивач сплачує аліменти, заборгованість по аліментам відсутня. Позивач не ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, а саме виховання, турбота про належний фізичний та духовний розвиток доньки, а також надання матеріальної допомоги (речі для індивідуального вжитку, продукти харчування, тощо). У відповідачки крім спільної з позивачем доньки є ще двоє малолітніх дітей від різних чоловіків. Відповідачка веде безвідповідальний та аморальний спосіб життя (вживання тютюну та спиртних напоїв, зміна партнерів, постійна зміна місць проживання), що дає позивачу вагомі підстави сумніватися у тому, що вона є добросовісною матірю для його доньки. Позивач вважає, що він не гірше відповідачки, може прививати доньці ту любов, ласку, ніжність, що притаманно жінці по природі. З донькою позивач психологічно дуже привязані теплими, люблячими та родинними стосунками, вчить її алфавіту, писанню та математиці. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 із ним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та попросив суд їх задовольнити. Зазначив що матеріально забезпечує повністю дитину.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та попросив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Просить суд залишити доньку проживати з нею, а позивачу в позові відмовити повністю.

Представник служби у справах дітей Вільшанської райдержадміністрації в судовому засіданні, пояснила, що відповідач негативно характеризується, мати забрала її до себе. Розглядали ситуацію між позивачем та відповідачем на комісії по захисту прав дітей. Більшість часу дитина проводить з бабусею. У вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 147727 від 10.09.2013 року, позивач та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що знає сестру позивача і друже з нею. Дитина, на її думку, хоче жити із батьком. Вважає, що дівчині краще проживати із батьком. В суду немає підстав ставити під сумнів покази свідка і таких доказів суду не надано.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що є матірю позивача. Дитина привязана до батька більше ніж до матері. В суду немає підстав ставити під сумнів покази свідка і таких доказів суду не надано.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що працює методистом у відділі освіти Вільшанської райдержадміністрації. У батька є всі умови, дуже любить і добре відноситься до дитини. З матірю дитина часто змінює місце проживання.В суду немає підстав ставити під сумнів покази свідка і таких доказів суду не надано.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 свідчень які б стосувалися даної справи суду не надали.

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов Вільшанської селищної ради від 23.10.2017 року, сімя проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, власником домоволодіння є матір ОСОБА_7, ОСОБА_11 батько позивача, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, бабуся позивача та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. В будинку чисто, є три кімнати, кухня, дитяча кімната в якій є все необхідне для дитини: ліжко, стіл, шафа, одяг, взуття, іграшки, книжки. Тримають господарство. Земельна ділянка 0,50 га. (а.с. 21).

Відповідно до довідки № 3 від 18.10.2017 року, виданої ФОП ОСОБА_13, позивач ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_13 на посаді завідувач складом магазину «Прораб» з 21.02.2017 року та його дохід за період з 21.02.2017 року по 31.07.2017 року становить 12045 грн. (а.с. 22).

Згідно довідок № 36 та № 56 від 12.10.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на «Д» обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога останні 5 років не перебував та не перебуває (а.с.19-20).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 161 СК України визначено, що орган опіки та піклування або судне можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин, які б свідчили про неможливість проживання малолітньої дитини разом із матірю, суд не знаходить правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дитини зі своєю матірю, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 19, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 89, 141, 223, 263-265, 430 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_14, третя особа служба у справах дітей Вільшанської райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: