Справа № 460/1516/18
Провадження №4-с/460/37/18
УХВАЛА

02.05.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

при секретарі Юрчишині В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося з скаргою на дії державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про винесене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Просить суд визнати незаконними дії державного виконавця та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання виконавчого листа № 2-660/2010, виданого 22.03.2018 Яворівським районним судом Львівської області, винесене державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ОСОБА_1

Представник АТ «Ощадбанк» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги в скарзі підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всієї території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) , виконавчий лист мав відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що 01.06.2018 року Яворівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 2-660/2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором. 20.01.2018 року у відповідь на запит АТ «Ощадбанк» від 15.01.2018 р. про надання інформації про проведення виконавчої дії в процесі примусового виконання виконавчого листа у справі №2-660/2010 виданого 01.06.2010 року Яворівським районним судом Львівської області, Банком отримано оригінал виконавчого листа та інформація з ВП-спецрозділ, зі змісту якої вбачається, що виконавчий лист № 2-660/2010 виданий Яворівським районним судом Львівської області, повернений стягувачу про що, винесено постанову від 23.11.2015 року.

12.03.2018 року Банком, було повторно предявлено виконавчий лист № 2-660/2010 виданий Яворівським районним судом Львівської області до примусового виконання в Яворівський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

22.03.2018 державним виконавцем Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав незазначення повної адреси боржника з посиланням на вимоги ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22.03..2018 надійшло на адресу АТ «Ощадбанк» 06.04.2018.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому листі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з виконавчого листа № 2-660/2010, виданого 20.05.2010 Яворівським районним судом Львівської області, у ньому зазначено адресу боржника згідно паспортних даних - с.Камянобрід, буд 20, Яворівського району Львівської області.

Таким чином, вказана у виконавчому листі адреса боржника є адресою, яка зазначена у паспорті, є правильною і повною.

Редакція Закону України «Про виконавче провадження» чинна на дату видачі виконавчого документа - 01 червня 2010 року визначала дату народження боржника, як інші відомості, які зазначалися у виконавчому документі лише у випадку, якщо вони відомі суду і відсутність такої інформації жодним чином не могла бути підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Окрім того, відповідно до п.3 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, має право з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частина 1 ст.449 ЦПК України встановлю, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Оскаржуване повідомлення державного виконавця Яворівського районного районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 22.03.2018 року Банк отримав засобами поштового звязку 06.04.2018 року, тому строк коли Банк дізнався про порушення його прав та законних інтересів слід обраховувати з дня отримання повідомлення, а саме з 06.04.2018 року.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404- VII.У відповідності до п.5 Розділу ХІІ якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом., відтак виконавчий лист № 2-660/2010 може бути повторно предявлений АТ «Ощадбанк» до виконання до 23 листопада 2018 року.

Таким чином, посилання державного виконавця у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу на підставу зазначення неповної адреси проживання боржника та незазначення ідентифікаційного коду боржника є таким, що порушує законні права та інтереси заявника, тобто АТ «Ощадбанк», як стягувача.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд вважає, що дії державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу слід скасувати.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, прийшов до переконання, що АТ «Ощадбанк» є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» на дії державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними та скасувати повідомлення державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 22.03.2018 № 8915про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 2-660/2010, виданого 01.06.2010 Яворівським районним судом Львівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя Н.А. Кондратьєва