Ухвала

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2-1803/11

провадження № 61-18054ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2011 року позов задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на майно загальною вартістю 6 016 569,10 грн, а саме: житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 417 кв. м вартістю 1 820 594 грн; земельну ділянку площею 0,0994 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташовану на АДРЕСА_5, вартістю 720 420 грн; 31/100 частини житлового будинку АДРЕСА_6 площею 268 кв. м вартістю 2 478 377 грн; 31/100 частину земельної ділянки площею 0,11 га, розташованої на території Козинської селищної ради в АДРЕСА_6 вартістю 250 860,68 грн; автомобіль «Мersedes-Benz», Е-клас седан, AVANTGARDE, E 200, KOMPRESSOR, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 228 311,52 грн; рухоме майно загальною вартістю 518 006 грн. Залишено у користуванні ОСОБА_2 гаражі АДРЕСА_7 Крим, інвентаризаційною вартістю відповідно 72 436 грн та 127 846 грн. Визнано за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на майно загальною вартістю 7 085 115,86 грн, а саме: квартиру АДРЕСА_2 вартістю 1 010 360 грн; 69/100 частини житлового будинку АДРЕСА_6 площею 600,5 кв. м вартістю 5 516 388,54 грн; 69/100 частини земельної ділянки площею 0,11 га, розташованої на території Козинської селищної ради в АДРЕСА_6, вартістю 558 367,32 грн. Залишено в користуванні ОСОБА_3 гараж АДРЕСА_8, вартістю 30 851,25 грн, гараж АДРЕСА_9, інвентаризаційною вартістю 58 145 грн. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частини за кожним на автомобіль «Мersedes-Benz», М-клас, позашляховик, державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 598 282,98 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 534 273,88 грн як компенсацію за перевищення вартості її долі у спільному майні подружжя. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання мирової угоди задоволено, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 травня 2011 року скасовано. Визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на наступних умовах. За ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя визнано наступне майно: житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 417 кв. м; земельну ділянку площею 0,0994 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована АДРЕСА_5, загальною площею 0,0994 га вартістю 1 120 100 грн; автомобіль «Mersedes-Benz», Е-клас седан, AVANTGARDE, Е 200, KOMPRESSOR, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 228311,52 грн. За ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя визнано наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 вартістю 1 010 360 грн; житловий будинок АДРЕСА_6 загальною площею 868,5 кв. м; земельну ділянку, яка розташована на території Козинської селищної ради в АДРЕСА_6, площею 0,11 га; квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 69,8 кв. м; автомобіль «Mersedes-Benz», М-класа позашляховик, ST, ML 500 4М, державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 598 282,98 грн. Провадження у справі закрито.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1, який не брав участі у справі, подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскільки 04 вересня 2018 року він придбав у ОСОБА_5 автомобіль «Мersedes-Benz», Е-клас седан, AVANTGARDE, E 200, KOMPRESSOR, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 450 тис. грн. Однак у вересні 2018 року до нього звернувся ОСОБА_2 з вимогою повернути вказаний автомобіль у зв'язку з тим, що він є його власністю у відповідності до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року. Він відмовив ОСОБА_2 у поверненні спірного автомобіля, оскільки вважає себе його добросовісним набувачем, так як придбав автомобіль за відплатним договором у ОСОБА_5, який на момент купівлі-продажу був власником цього майна. Вважає, що ухвалою апеляційного суду від 22 лютого 2012 року порушено його законні права як власника автомобіля - добросовісного набувача цього майна, а мирова угода була укладена навмисно задля набуття права власності на спірний автомобіль ОСОБА_2

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Отже, касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі в справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року, право власності на автомобіль «Mersedes-Benz», Е-клас седан, AVANTGARDE, Е 200, KOMPRESSOR, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Посилання у касаційній скарзі на те, що ухвалою апеляційного суду від 22 лютого 2012 року було порушено права ОСОБА_1 як добросовісного набувача вказаного автомобіля, є безпідставним, оскільки, як зазначено у касаційній скарзі, цей автомобіль був ним придбаний у 04 вересня 2018 року. Тобто оскаржуваним судовим рішенням, ухваленим у 2012 році, питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов'язки не могло вирішуватися, так як в той час він не мав ніякого відношення до спірного майна.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_1 не був учасником справи, питання про його права та обов'язки судом не вирішувалося, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, так як судове рішення, на яке ним подано касаційну скаргу, не підлягає касаційному оскарженню цією особою.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук