Справа № 446/510/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 являлися подружжям і проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 09.01. 1997 року на 85 році життя помер ОСОБА_3. Після його смерті, відповідно до вимог діючого на той час законодавства, прийняла все належне спадкодавцю спадкове майно його дружина ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом, в тому числі ? частину житлового будинку «колгоспного двору» та земельної ділянки (паю) площею 2.70 га. хоча спадкове свідоцтво отримала тільки на грошовий вклад з відповідними процентами, який знаходиться у філії ощадного банку № 6327/035 в с. Незнанів Кам'янка-Бузького району. Після смерті ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4 залишилась одинокою, оскільки власних дітей у них не було. Приблизно у 2002-03 роках ОСОБА_4 почала хворіти, тому остання потребувала серйозного лікування, підтримки та стороннього догляду. Оскільки ОСОБА_4 та її чоловіка позивач знав давно, постійно приїжджав до них, помагав їм по господарству, тому він не міг останню у такому стані залишити одну, і продовжив про неї піклуватися про рідну людину та спільно з нею вести господарство. 23.07. 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1. 23.02.2010 року у віці 86 років померла ОСОБА_4, після її смерті, відкрилася спадщина, до складу якої входить: відповідно до державних актів земельні ділянки (пай) площею 1,8693 га для ведення сільськогосподарського виробництва та площею 0,600 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будиеку і ? частка в майні колгоспного двору. Позивач на час смерті спадкодавця, протягом останніх пяти років проживав разом за місцем проживання ОСОБА_4 і прийняв належне спадкодавцю майно. Однак, при зверненні позивачем до державного нотаріуса Камянка-Бузького нотаріального округу, йому було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 18 (1991-1995рр..) ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, станом на 01.04.1991р. в житловому будинку №97 по вул. Центральній в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3, 1991р.н. голова домогосподарства, ОСОБА_4, 1923р.н.- дружина /а. с. 13/.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області, кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по ? частці вказаного будинку.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 054814, виданим ОСОБА_2 сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області 09.01.1997р., ОСОБА_3 помер 09.01.1997р./а. с. 27/.

23.02.2010р. року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №204225, виданим ОСОБА_2 сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області 24.02.2010р./а. с.28/.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 входить земельна ділянка площею 2,70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Полонична ОСОБА_2 сільської ради, згідно з Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ №003897, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 народних депутатів від 27.12.1994р./а. с. 19/, та ? частка будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області.

Також вбачається, що після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,6000 га., що розташована на території с. Полонична ОСОБА_2 сільської ОСОБА_2 народних депутатів, яка передана для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №001646, виданого на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ОСОБА_2 народних депутатів від 27.06.1997р. №9/а. с. 20/, земельна ділянка площею 1,8693га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, цільове призначення якої, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №076297, виданого на підставі розпорядження Камянка-Бузької районної державної адміністрації від 26.02.2004р. за №76 /а. с. 21 /, та ? частка будинковолодіння розташованого за адресою: по вул. Центральній, №97, в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 заповіту не складав, а тому спадкування його майна здійснюється за законом.

Як вбачається з довідки №160 від 16.02.2018р. виданою ОСОБА_2 сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при житті дітей не мали станом на 01.01.2018р., та братів та сестер з сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які б могли претендувати на спадщину останніх на території сільської ради відсутні /а. с.31 /.

Згідно з довідкою №117 від 09.02.2018р. виданою ОСОБА_2 сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, ОСОБА_1 починаючи з 1979р. і до дня смерті подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживав разом з ними, здійснював догляд і спільно вели господарство /а. с. 30/.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином,позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом майна ОСОБА_3 відповідно до ст. 1264 ЦК України відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом - особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4 23.07.2004р. був складений заповіт, який був засвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, згідно з яким, ОСОБА_4, житловий будинок з всіма господарськими будівлями, все майно яке знаходиться в с. Полонична Камянка-бузького району Львівської області, і належало її, ОСОБА_1М./а. с. 26/, тому спадкування майна померлої здійснюється за заповітом.

Відповідно до ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами ОСОБА_2 сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК україни, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих, але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.2,81,258,259,263,264-265,268 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, третьої особи: Кам'янка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно колгоспного двору та земельних ділянок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 19.03.1958р.н., після смерті ОСОБА_3, який помер 09.01.1997 року та ОСОБА_4, яка померла 23.02.2010 року в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок за адресою: Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Полонична, вул. Центральна буд. 97 та на земельні ділянки, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області площею:

- 0,3322 га кадастровий номер :02:000:0117, площею 0,3156 га кадастровий номер :04:000:0198, площею 1,2215 кадастровий номер :04:000:0008, разом площею 1,8693 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 076297 виданого 20 серпня 2004 року на підставі розпорядження голови Кам'янка-Бузької райдержадміністрації від 20 лютого 2004 року №76, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 01:04:453:03050 належали спадкодавцю ОСОБА_4, яка померла 23 лютого 2010року;

- площею 0,6000 га, цільове призначення- ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 001646, виданого на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ОСОБА_2 народних депутатів від 27 червня 1997р. № 9, зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 37 належали спадкодавцю ОСОБА_4, яка померла 23 лютого 2010року;

-площею 2,70 га, цільове призначення - ведення селянського ( фермерського) або колективного господарства, які відповідно до сертифіката на право власності на землю ( середню земельну частку) серії ЛВ № 003897 виданого на підставі рішення ОСОБА_2 ради народних депутатів 27 грудня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право власності на землю ( середню земельну частку) за № 426 належала спадкодавцю ОСОБА_3, який помер 09 січня 1997 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлено 05.05.2018р..

Суддя Костюк У.І