Справа № 185/6389/17
Провадження № 2/185/326/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні судуі цивільну справу ЄУ № 185/6389/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-
08 серпня 2017 року ОСОБА_2 надіслав на адресу суду засобами поштового звязку позовну заяву до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить суд (згідно уточнених позовних вимог від 19 грудня 2017 року) стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг у сумі 2431131 грн., в рахунок погашення боргу звернути стягнення на нерухоме майно: двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, шляхом надання ОСОБА_2 права продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якому покупцеві за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оцінної діяльності, в порядку, визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 8163,27 грн.
У судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, булі належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомили.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно п. 8 договору позики, у разі прострочення повернення повної суми боргу в зазначений в п. 2.2. цього договору термін позичальник повинен сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 0,4 % від суми заборгованості, що залишилася, за кожен день прострочення до повного погашення суми боргу.
Виконання позичальником зобовязань за договором позики від 08 травня 2014 року забезпечується договором поруки від 08 травня 2014 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання у повному обсязі відповідати перед позикодавцем за виконання зобовязань позичальника за договором позики, який був укладений між позикодавцем та позичальником 08 травня 2014 року.
Згідно п. 4.1. договору позики від 08 травня 2014 року, поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого цією порукою зобовязання у разі невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання.
Також, виконання позичальником зобовязань за договором позики від 08 травня 2014 року забезпечується договором іпотеки від 08 травня 2014 року, який було укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до умов якого, іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем основного зобовязання наступне нерухоме майно: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 78,3 кв.м. Договір посвідчено приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 543. Згідно п.1.2 договору іпотеки сторонами обумовлено вартість предмета іпотеки у розмірі 193120 грн. Статею 4 зазначеного договору встановлено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізації.
Вищевказане підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 1.3.2 договору іпотеки, основне зобовязання договір позики укладений сторонами 08 травня 2014 року у простій письмовій формі.
Згідно п. 8 договору позики, у разі прострочення повернення повної суми боргу в зазначений в п. 2.2. цього договору термін позичальник повинен сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 0,4 % від суми заборгованості, що залишилася, за кожен день прострочення до повного погашення суми боргу.
Виконання позичальником зобовязань за договором позики від 31 травня 2014 року забезпечується договором поруки від 31 травня 2014 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання у повному обсязі відповідати перед позикодавцем за виконання зобовязань позичальника за договором позики, який був укладений між позикодавцем та позичальником 31 травня 2014 року.
Згідно п. 4.1. договору позики від 31 травня 2014 року, поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед позикодавцем за належне виконання позичальником забезпеченого цією порукою зобовязання у разі невиконання позичальником забезпеченого порукою зобовязання.
Також, виконання позичальником зобовязань за договором позики від 31 травня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 08 травня 2014 року, відповідно до умов якого, підпункт 1.3.2 пункту 1.3. договору іпотеки виклали у новій редакції, доповнивши наступним: основне зобовязання договір позики укладений сторонами 31 травня 2014 року у простій письмовій формі.
Позичальник неналежним чином виконав умови договорів.
ОСОБА_3 частково виконавши умови договору позики від 08 травня 2014 року сплатила позивачу 2750 доларів США, що не заперечується позивачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідки порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно з вимогами ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання і при цьому порушенні наступають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Частиною 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Так, згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
Частиною 5 вищеназваної статті установлено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.
Водночас у ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» закріплено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Частинами 1, 2 ст. 43 Закону «Про іпотеку» установлено, що прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 27 травня 2015 року у справі № 6-61цс15, від 08 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.
На виконання ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання по сплаті заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача.
Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 8163,27 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 89,133,141,258-265,212,280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити у повному обсязі.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, суму боргу за договором позики від 08 травня 2014 року, яка утворилася станом на 08 серпня 2017 року, в розмірі 1119861 (один мільйон сто девятнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн., яка складається з основного боргу 356476 грн., неустойка 763385 грн.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, суму боргу за договором позики від 31 травня 2014 року, яка утворилася станом на 08 серпня 2017 року, в розмірі 1311270 (один мільйон триста одинадцять тисяч двісті сімдесят) грн., яка складається з основного боргу 417405 грн., неустойка 893865 грн.
В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 08 травня 2014 року у розмірі 1119861 (один мільйон сто девятнадцять тисяч вісімсот шістдесят одна) грн., яка складається з основного боргу 356476 грн., неустойка 763385 грн., та договором позики від 31 травня 2014 року у розмірі 1311270 (один мільйон триста одинадцять тисяч двісті сімдесят) грн., яка складається з основного боргу 417405 грн., неустойка 893865 грн., що у сумі складає 2431131 грн., звернути стягнення на нерухоме майно - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, житловою площею 31,3 кв.м., загальною площею 78,3 кв.м., відповідно до договору іпотеки від 08.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 543, яка належить іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого 17 квітня 2014 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 1326, шляхом надання ОСОБА_2 права на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку встановленому ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", з початковою ціною реалізації, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ "Про іпотеку".
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, судові витрати в сумі 4081 (чотири тисячі вісімдесят одна) грн. 63 коп.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_2 яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 4081 (чотири тисячі вісімдесят одна) грн. 63 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко