Справа № 495/6755/18
№ провадження 2/495/2381/2018
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 листопада 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В.,

Справа № 495/6755/18,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про зняття арешту, просять суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений відповідно постанови ДВС АА № 163251 від 25.06.2003 року державним виконавцем Федорчук С.Г. на підставі виконавчого листа Білгород-Дністровського районного суду Одеської області № 2-612 від 30.09.2002 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

23.07.2018 року при підписанні документів купівлі-продажу квартири у нотаріуса вона вперше дізналась про те, що належна їй квартира знаходиться під арештом з 2003 року.

У нотаріуса з'ясувалося, що на квартиру в АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, державним виконавцем на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та виконавчого листа № 2-612 від 30.09.2002 року була винесена постанова АА163251 від 25.06.2003 року ДВС про арешт нерухомості.

23.07.2018 року вона звернулася із заявою до відповідача про зняття арешту із належної йому квартири, проте їй категорично відповіли відмовою, вказуючи, що арешт можливо зняти тільки через суд, а також зазначили, що станом на 24.07.2018 року на виконанні у відділі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_3 не перебувають.

Тож, зазначає, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обмежує її законні права як власника квартири щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладання договорів відчуження, здачі в оренду тощо.

На підставі вищевикладеного вони і звернулися до суду з даним позовом.

Учасники справи в судове засідання надали заяви з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у їх відсутність. Відповідач також надав заяву про розгляд справи без участі представника ВДВС .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно у відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору міни, серія та номер 2-3220, виданого 10.11.1993 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Чухрай Т.Ю. /л.с.5/.

З вказаної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта також вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 163251 від 25.06.2003 року на підставі виконавчого листа № 2-612 від 30.09.2002 року, виданого Білгород-Дністровським райсудом Одеської області накладено арешт на все майно ОСОБА_3. /л.с.5/.

Позивач зазначає, що зверталась до відповідача з вимогою про скасування арешту, накладеного на її майно.

Так, листом № 23607/26-27 від 24.07.2018 року Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомлено ОСОБА_3, що за результатами виконаного пошуку у Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі документи: виконавчий лист Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-849 від 16.03.2009 року про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь РЕМ у сумі 978,65 грн.; виконавче провадження № 23400459 з виконання вказаного виконавчого документа завершене 07.06.2011 на підставі п. 2 ч. 1ст. 47 згідно Закону України «Про виконавче провадження» у редакції № 606-XIV від 21.04.1999 року; виконавчий лист Білгород-Дністровського міськрайонного суду № 2-2931 від 30.10.2008 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь РЕМ у сумі 2001,54 грн..

Виконавче провадження № 10200627 з виконання вказаного виконавчого документа завершене 21.01.2009 року на підставі п. 2 ч. 1ст. 47 згідно Закону України «Про виконавче провадження» у редакції № 606-XIV від 21.04.1999 року. Наголошено на те, що інформація стосовно виконавчих документів, які подавались на примусове виконання до відділу, вносилась до Системи з 2007 року.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців наявний запис про арешт всього майна, яка належить ОСОБА_3, накладений згідно постанови відділу АА № 163251 від 25.06.2003 року на підставі виконавчого листа Білгород-Дністровського районного суду Одеської області № 2-612 від 30.09.2002 року.

На підставі вищевикладеного, у зв'язку з тим, що інформація про виконавче провадження, в межах виконання якого накладений арешт на майно боржника, у Системі відсутня та відповідно матеріали виконавчого провадження також, у відділі відсутні підстави для зняття арешту згідно положень ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження». Одночасно повідомлено, що станом на 24.07.2018 року на виконанні у відділі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_3, не перебувають.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

В силу частини 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що виконавчі провадження № 23400459 та № 10200627 завершені на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», а інформація стосовно виконавчих документів, що подавались на примусове виконання до відділу вносилась до Системи з 2007 року, прийнявши до уваги, що інформація про виконавче провадження, в межах якого накладений арешт на майно ОСОБА_3 у Системі відсутня та відповідно матеріали виконавчого провадження також, а виконавець не має можливості самостійно зняти арешт з майна, враховуючи, що іншого способу, окрім як в судовому порядку захистити права позивача не встановлено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту мають бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.. 316-319, 321 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту - задовольнити.

Накладений постановою ВДВС серії АА № 163251 від 25.06.2003 року на підставі виконавчого листа Білгород-Дністровського районного суду Одеської області № 2-612 від 30.09.2002 року арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 - зняти.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ Головного територіального управління юстиції в Одеській області, адреса: вул. Миколаївська, 30, м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Суддя: