АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/690/18 Справа № 180/510/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів Ткаченко І.Ю., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі 1/2 частини будинку з господарчими спорудами, що є у спільній частковій власності, який знаходиться за адресою м. Марганець, провулок Фонтанний 15.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй належить 1/2 частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2014 року, відповідач перешкоджає їй у користуванні.

Після проведення судово-будівельної експертизи, 31 травня 2017 року позивачем змінено позовні вимоги та з врахуванням висновку судово-будівельної експертизи про неможливість розподілу житлового будинку в натурі, просила суд встановити порядок користування житловим будинком 15 з господарчими спорудами по провулку Фонтанному в м.Марганці та виділити їй в користування жилу кімнату (1-4) площею 10,2 кв.м, гараж(В); виділити ОСОБА_4 жилу кімнату (1-7) 5,2 кв.м., жилу кімнату (1-3) 8,2 кв.м., гараж (Ж); залишити у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 веранду (1-1) 7,4 кв.м., ванну кімнату (1-2) 4,3 кв.м., прихожу (1-5) 13,7 кв.м., коридор (1-6) 3,9 кв.м., літню кухню (Б), сарай (Д), погріб (Г).

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням задоволено.

Встановлено порядок користування житловим будинком 15 з господарчими спорудами, розташованими за адресою: провулок Фонтанний в м.Марганець, Дніпропетровської області.

Виділено у користування ОСОБА_3 жилу кімнату (1-4) площею 10,2 кв.м. в житловому будинку та гараж (В).

Виділено у користування ОСОБА_4 житлову кімнату (1-7) площею 5,2 кв.м , житлову кімнату (1-3) площею 8,2 кв.м. в житловому будинку та гараж (Ж).

Залишено у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4: веранду (1-1) 7,4 кв.м., ванну кімнату (1-2) 4,3 кв.м., прихожу (1-5) 13,7 кв.м., коридор (1-6) 3,9 кв.м., літню кухню (Б), сарай (Д), вбиральню (Г).

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з неможливості добровільного встановлення порядку користування, а тому дійшов висновку, що вказаний позивачем варіант порядку користування найбільш враховує баланс інтересів кожного зі співвласників, має незначні відхилення від визначеної договором ідеальної частки у праві власності, позивач, частка якої зменшується порівняно з ідеальною під час встановлення порядку користування не заперечує проти такого відхилення,однак з даним висновком не погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторонам на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарчими спорудами, розташований по провулку Фонтанному 15 в м. Марганець, Дніпропетровської області. (ар.с.6)

Позивачу та відповідачу належить по 1/2 частини в праві власності.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 5000/5001-16 від 14 лютого 2017 року по цивільній справі № 180/510/15-ц розподіл житлового будинку домоволодіння 15 по провулку Фонтанному в м. Марганець з виділом в натурі відповідно до належної кожному із співвласників 1/2 частки домоволодіння, або з незначним відступом від цієї частки не можливий.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Вказана стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підміняти собою їх домовленість. Водночас, при вирішенні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може бути встановлений судом.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яке є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватись відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв»язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 5000/5001-16 від 14 лютого 2017 року по цивільній справі № 180/510/15-ц розподіл житлового будинку домоволодіння 15 по провулку Фонтанному в м. Марганець з виділом в натурі відповідно до належної кожному із співвласників 1/2 частки домоволодіння, або з незначним відступом від цієї частки не можливий.

У звязку з викладеним колегія суддів вважає, що районний суд дійшов до помилкового висновку задовольняючи позов, оскільки поділом майна між сторонами в не рівних частках, правовий спір між сторонами не вирішиться.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що сторони не позбавлені права здійснити захист своїх прав шляхом звернення до суду із позовом та вимагати перерозподілу частики майна шляхом стягнення грошової компенсації відповідно до частки у майна.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 29 червня 2017 скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Судді: