Справа № 724/1198/18
Провадження № 2/724/518/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Колінковецька сільська рада Хотинського району Чернівецької області, як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що вона являється власником будинку за адресою: вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області. Вказує, що даний будинок належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012 року, зареєстрованого в законному порядку в Хотинському комунальному районному БТІ 20.12.2012 року за № 38708304.

Зазначає, що у даному будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, але не проживають в ньому з 2000 року.

Позивач пояснює, що не має можливості розпоряджатися своїм майном і врегулювати дане питання можливо лише у судовому порядку.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: вул. Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але від її представника ОСОБА_10 на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, судовий збір просить з відповідачів не стягувати.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, про причини неявки не повідомили, відзив на позов та заяви про розгляд справи у їх відсутності суду не надали, але відповідач ОСОБА_3 надала до канцелярії суду пояснення про те, що вона та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживають там з 2002 року, на даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку свого діда, але документів на будинок немає.

Третя особа представник Колінковецької сільської ради ОСОБА_11 у судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: вул. Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.12.2012 року, зареєстрованого в законному порядку в Хотинському комунальному районному БТІ 20.12.2012 року за № 38708304 (а.с.7, 8).

Згідно довідок № 1456, 1457, 1459 від 17.07.2018 року, виданих виконкомом Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_2, 06.06.1975р.н., ОСОБА_3, 04.01.1979р.н., ОСОБА_4, 03.10.1997р.н., ОСОБА_4, 16.10.1998р.н., ОСОБА_6, 18.06.2000р.н., ОСОБА_7, 12.02.2004р.н., ОСОБА_8, 20.11.2005р.н., ОСОБА_9, 25.05.2010р.н. зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але за вказаною адресою не проживають з 2000 року (а.с.9-11).

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але за вказаною адресою не проживають з 2000 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64, ч. 3 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство.

На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Таким чином, при вирішенні питання про втрату членом сім'ї власника житла права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.

У пункті 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч.1 ст. 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК України, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З врахуванням зазначеного, суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення ст. ст. 71, 72 ЖК України застосуванню не підлягають.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 та ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров'я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Згідно ч. 2 ст. 18 цього Закону, діти мають право користуватися займаним приміщенням як члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення.

Таким чином, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі з 2000 року в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованими за вказаною адресою, а позивач згідност.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії КР № 223982, ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії КР № 477295, ОСОБА_3, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії КР № 920577, ОСОБА_4, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії КТ № 124146, ОСОБА_5, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії КТ № 146277, ОСОБА_6, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, НОМЕР_2, ОСОБА_7, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, НОМЕР_3, ОСОБА_8, вул.Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, ОСОБА_9, третя особа Колінковецька сільська рада Хотинського району Чернівецької області, вул.Головна, 105, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, ідентифікаційний код 04416849 як орган опіки та піклування про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: вул. Хотинського повстання, 67, с.Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.11.2018р.

Суддя: ОСОБА_12