Провадження № 2/229/1289/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

19 грудня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Гумірової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому він просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 заробітку, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до повноліття дитини.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив у встановлені судом строки не надав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить, розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом установлено, що 21 серпня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженека м. Горлівка Донецької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 498130 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Після реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище Макарова змінено на Гоцко.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження серія І-НО № 770939, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області від 26.03.2018 року. Батьками дитини є ОСОБА_1 (батько), а ОСОБА_4 (мати).

З довідки № 2805 від 21.09.2018 року підписаної директором КП Комсервіс Дружківської міської ради вбачається, що до складу сімї (зареєстрованих ) за адресою: в м. Дружківка, вул. Гаврилівська, 2-53 входять позивач ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З довідки від 01.03.2018 року підписаної завідуючою ДУУ вбачається, що ОСОБА_3 відвідував ДУУ № 22 "Журавушка" с. Кіндратівка з 09.08.2016 року по 21.03.2018 року. Протягом зазначеного періоду дитину приводив та забирав з ДУУ № 22 "Журавушка" її батько ОСОБА_1

З довідки № 145 підписаної завідуючою ДНЗ № 6 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 відвідує ДНЗ № 6 "Дзвіночок" Дружківської міської ради з 22.03.2018 року. Утриманням, навчанням та вихованням займається батько дитини ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5 Мати дитини батьківські збори не відвідувала, до дитячого закладу не приходила. ОСОБА_5 відвідувала батьківські збори, батько ОСОБА_1 оплачував квитанції за харчування дитини. Дитина завжди чиста, охайна, доглянута, приходить до групи в гарному настрої. Приводить та забирає дитину з закладу ОСОБА_5 - бабуся дитини та батько ОСОБА_1 Мати дитини не відвідувала дитячий закладу жодного разу.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач та відповідач мають дитину, яка проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні.

Також судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

З довідки підписаної ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2018 року, вбачається що ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, є матір'ю неповнолітньої дитини та зобов'язана утримувати її до повноліття.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини її доходу (заробітку) не підлягає задоволенню, оскільки є завищеною та не відповідає загальним правилам при визначенні розміру аліментів. Тому, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто по цій справі з 11 жовтня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував. Від його сплати він звільнений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 274, 280-282, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Юрченко, 2/53) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини її доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 жовтня 2018 року.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави, отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код за : Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код отримувача: 899998; рахунок отримувача : 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.В. Лопатко