Номер справи 623/665/18
Номер провадження 2/623/502/2018
РІШЕННЯ

іменем України

03 травня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Герцова О.М.

з участю секретаря: Рзаєвої І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не встигла звернутися до державної нотаріальної контори Ізюмського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини з наступних причин: важко пережила смерть батька, за два роки до цього померла мати.

Тому просить встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних в справі доказів.

Представник відповідача Ізюмської міської ради Кисельова Н.С. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Ізюмської міської ради, при прийнятті рішення по справі покладалися на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні дані.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.4), ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Завідувачем Ізюмської держнотконтори Зелінською Т.І. за №676/02-17 від 06 березня 2018 року повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася. Строк на прийняття спадщини ОСОБА_1 пропустила.(а.с.9)

Так, у відповідності до ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуваннямє перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємецьза заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названогоКодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок , що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин.

Це є обов'язковим для обох названих видів спадкування.

У зв'язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред'явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Згідно буквального її сприйняття, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.

Таким чином, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, позивач вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за заповітом, вона не надала, що, виходячи зі змісту ч. 1ст. 1272ЦК Українислід вважати фактичним неприйняттям спадщини за заповітом.

ОСОБА_1 просить встановити їй додатковий строк строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що тяжко переживала смерть матері та батька.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз"яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1(зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до Ізюмської міської ради (місце знаходження: Харківська область місто Ізюм площа Центральна будинок 1), третя особа: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом 1 місяця.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.М.Герцов