Справа № 274/6213/18
Провадження № 2-з/0274/44/18
УХВАЛА
14.11.2018 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -
Одночасно позивач ОСОБА_3 при зверненні із позовом до суду звернувся із заявою про забезпечення позову.
Заява мотивована наступним.
01.05.2014 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно якого ОСОБА_3 позичив 247500 грн., а остання зобов'язувалася повернути зазначену суму до 01.08.2014 р.
Однак, на неодноразові звернення позивача до відповідачки ОСОБА_2 з проханням повернути взяті кошти, на що відповіді отримано не було.
На даний час заборгованість становить 555557,52 грн.
ОСОБА_3 зазначає, що відповідно до витягу з реєстру нерухомого майна ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 (нинішня вул. Європейська), м. Бердичів, Житомирська область. Зазначає, що в разі задоволення позову він зможе повернути свої кошти за рахунок продажу зазначеного майна, але на даний час є загроза перереєстрації або продажу зазначеної нерухомості.
Також зазначає, що накладення арешту на майно боржника є необхідним, у зв'язку з тим, що сума заборгованості значна, є можливість уникнення виконання рішення суду і існує реальна загроза відчуження майна боржника до вирішення питання по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.
Заявник - ОСОБА_3 являється позивачем у вказаній справі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов"язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов"язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.
Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
В порядку забезпечення позову:
- накласти арешт на майно ОСОБА_2, а саме на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2 (нині вулиця Європейська), м. Бердичів, Житомирська область, загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 46,6 кв.м.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради (Реєстраційна служба Бердичівського міськрайонного управління юстиції, пл. Центральна, 1, м. Бердичів) - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду Житомирської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя: Т.М.Вдовиченко