Справа № 464/5257/17
пр.№ 2/464/205/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2018 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Рудакова І.П.

секретар судового засідання Добрій О.-В.В.

справа № 464/5257/17

позивач ПАТ КБ «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю представників учасників справи: позивача ОСОБА_2 (довіреність №8331-К-Н-О від 31.08.2017) - не з'явився, представника відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 09.11.2017),

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача 13576,52 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно кредитного договору від 30.09.2014 відповідачу було надано кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку). Однак, відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув, відсотки та комісію за кредитним договором не сплатив. В звязку із порушенням боргових зобовязань позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором в судовому порядку.

Ухвалою від 18 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов заперечили, просять у задоволенні такого відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами Банку», які викладені на відповідному офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що заява разом з умовами та правилами надання банківських послугу, з якими він ознайомився та погодився, становить між ним та банком договір. Позивач прийнятті на себе зобовязання по кредитному договорі виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредитну платіжну картку з визначеним лімітом кредитних коштів.

Згідно sз п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

З наданих суду документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, а згідно розрахунку станом на 30.04.2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13576,52 грн., з них 480,00 грн. заборгованість за кредитом, 9073,83 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 2900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина), 622,69 грн. штраф. (процентна складова - 5% від суми заборгованості).

Виходячи з умов договору, суд вважає за необхідне задовольнити позов у частині стягнення з відповідача на користь банку 480,00 грн. заборгованість за кредитом, 9073,83 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом.

Згідно ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-2003цс15 цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивач просить стягнути з відповідача 2900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією одночасно, однією сумою 2900,00 грн., яку не розмежовано, що унеможливлює перевірку судом правильності обрахунку такої суми заборгованості, хоча пеня та комісія мають різну правову природу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь банку 2900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, оскільки пеня та штраф у відповідності до ст. 549 ЦК України та висновку ВСУ є одним видом цивільно-правової відповідальності, за яке ОСОБА_1 не може бути двічі притягнута до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем покладених на нього умовами договору зобовязань, підставною та обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з нього саме 500 грн. штрафу (фіксована частина), як просить позивач, та 477,69 грн. штрафу (процентна складова), що становить 5% від суми заборгованості.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1241,12 грн.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 634, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 76, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 480,00 грн. заборгованості по кредиту, 9073,83 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 477,69 грн. штрафу (процентна складова) та 1241,12 грн. судового збору, а всього 11772(одинадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 64 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повне найменування (ім'я) сторін та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження м.Київ, вулиця Грушевського, 1Д);

відповідач: ОСОБА_1 (17.04.1967р.н., РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Сихівський районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Суддя Рудаков І.П.