Справа № 454/2782/17 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/7436/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Сокальської районної державної адміністрації та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з Держави Україна в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями посадових осіб Сокальської районної державної адміністрації. В обґрунтування позову послався на те, що головою Сокальської РДА, в порушення вимог ст.40 Конституції України, ст.ст.2, 3, 7, 13, 16, 28 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст.19 Закону України "Про звернення громадян", п. "г" ст.5 Закону України "Про боротьбу з корупцією" в листі від 19.03.2012 р. №97 надано неповну та недостовірну інформацію на звернення №11 від 20.02.2012 р. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 р. у справі №147998/12/9104 визнано протиправними дії Сокальської РДА щодо розгляду заяв фермерського господарства "ОСОБА_2В." від 20.02.2012 р. за №111 та від 26.03.2012 р. за №182, що вчинені в неповному обсязі та зобов'язано Сокальську РДА розглянути відповідні звернення фермерського господарства "ОСОБА_2В." від 20.02.2012р. за №111 та від 26.03.2012р. за №182 в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян", Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та надати обгрунтовану відповідь.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ФГ «ОСОБА_2В.». В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що в позовній заяві чітко надано докази підтвердження факту заподіяння моральних страждань відповідачем, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, які моральні страждання були спричинені, в якій грошовій сумі та з чого це випливає. Посилається на порушення судом норм Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Вважає, що суд, безпідставно відмовивши в задоволенні позову, порушив права фермерського господарства гарантовані ст. 56 Конституції України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

Представник фермерського господарства звертався в Сокальську РДА зі зверненнями від 20.02.2012р. за №111 та від 26.03.2012р. за №182 на які йому надано неповну та недостовірну інформацію, що стверджується постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015р. у справі №147998/12/9104. (а.с.4-6)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог.

Висновки суду відповідають встановленим обставинам та положенням закону.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Право на повагу до гідності та честі відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, які не мають економічного змісту (статті 269, 270 ЦК).

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має особисте немайнове право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та на інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Цією ж статтею передбачено, що особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Матеріалами справи стверджується, що позов подано юридичною особою Фермерським господарством «ОСОБА_2В.» (а.с.2)

Також з позовної заяви вбачається, що в обставинах нанесення шкоди викладено лише посилання на неможливість представником - фізичною особою захистити права фермерського господарства, в зв»язку з чим представнику фізичній особі спричинено моральні страждання, однак не наведено жодного доказу на підтвердження заподіяння немайнової шкоди юридичній особі (а.с.3, 3-зворот), під якою слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, оскільки позивачем є юридична особа, а не її представник, як фізична особа.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову, яке відповідає положенням закону.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до порушення норм матеріального права та посилання на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015р. у справі №147998/12/9104, однак такі висновків суду не спростовують, оскільки не стверджують подання доказів приниження ділової репутації позивача, як юридичної особи, а відтак ці доводи визнаються колегією суддів безпідставними.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 травня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_3