Ухвала

09 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 461/4295/16-ц

провадження № 61-26621 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин у зв'язку із хворобою, зокрема захворюванням опорно-рухового апарату, отриманого у жовтні 2016 року, являється інвалідом 2 групи. У квітні 2018 року в результаті повторного падіння отримав травму хребта, що призвело до постійного амбулаторного та стаціонарного лікування. Зазначає, що оскаржувану постанову отримав на початку квітня 2018 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Повний текст постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року складено 22 березня 2018 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 березня 2018 року, а касаційну скаргу на вказане судове рішення подано 25 жовтня 2018 року, тобто після спливу більше ніж шість місяців з дня складення повного тексту указаного судового рішення.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки подаючи касаційну скаргу на судове рішення більше як через шість місяців з дня його офіційного оприлюднення, ОСОБА_1 не підтвердив поважність причин пропуску строку належними доказами, які б свідчили про наявність непереборних, незалежних від волевиявлення заявника, істотних перешкод чи труднощів для подання касаційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності .

Отже, у кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у клопотанні, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 10 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь