Справа № 189/1710/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2018 року cмт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, посилаючись на те, що з січня 2008 року володіє житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Набережна, 10, с . Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області. З того часу веде господарство, сплачує комунальні платежі, проводе в будинку поточні та капітальні ремонти. Власником зазначеного майна являється його син ОСОБА_3, на підставі договору купівлі продажу № 109 від 22.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 З дня купівлі вказаного будинку ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживає та фактично ним не володіє. З 2009 року він неодноразово намагався вмовити власника приїхати та переоформити будинок на нього, оскільки він в ньому фактично не проживав та ним не володів. Він був не проти, але постійно відмовляв йому приїхати до нотаріуса для переоформлення будинку посилаюсь на свою зайнятість. Починаючи з січня 2008 року та по сьогоднішній день позивач продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватись даним нерухомим майном в повному обсязі та доглядати за будинком, який розташований по вул. Набережна, 10, с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області. Як раніше зазначив він не одноразово звертався до відповідача з приводу переоформлення права власності на дане нерухоме майно, оскільки він понад 10 роківкористується даним нерухомим майном. У звязку з цим, позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Набережна, 10, с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, з усіма господарчими будівлями та спорудами згідно технічного паспорту.

Представник позивача ОСОБА_2, за довіреністю - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Просить винести заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України, причина його неявки суду не відома, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно.

Третя особа Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області до суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Катеринівської сільської ради. Рішення просить винести на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що проживає по сусідству з позивачем. Останній, проживає у будинку, за адресою: вул. Набережна, 10 в с. Катеринівка, на протязі останніх 10 років. Як їй відомо, веде господарство, сплачує комунальні платежі, проводить в будинку ремонти. Його син ОСОБА_3 на протязі останніх 10 років в будинку не проживає.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що на протязі останніх 10 років по сусідству з нею в будинку № 10 по вул. Набережна в с. Катеринівка, проживає позивач ОСОБА_2 Як їй відомо, на протязі всього часу останній веде господарство, сплачує комунальні платежі, проводить в будинку поточні та капітальні ремонти. Його син ОСОБА_3 на протязі останніх 10 років в будинку не проживає.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

На підставі копії договору купівлі продажу будинку серії ВКЕ № 069847 від 22.01.2008 року ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 надалі «Продавець» та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а» - надалі «Покупець» уклали вказаний договір с приводу купівлі - продажу будинку, розташованого по вул. Набережна, 10 в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, який був посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 109 приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області (а.с6).

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135830130 від 29.08.2018 року видно, що житловий будинок загальною площею 126,2 км, який розташований по вул. Набережна, 10 в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, належить ОСОБА_3 (а.с. 7).

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по вул. Набережна, 10 с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, вбачається, що вказаний технічний паспорт 28.07.2018 року був виготовлений на імя ОСОБА_3 (а.с.7-11).

Відповідно до вказаного технічного паспорта домоволодіння по вул. Набережна, 10 с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області складається з: житлового будинку позначений як А-1 загальною площею 126,2 кв. м., житловою площею 73,6 кв.м., господарчими будівлями та спорудами: мансарда (ЛІТ-ме) площею 58,1 кв.м., прибудова (ЛІТ а 1) площею 25,5 кв.м, погріб (ЛІТ В-1) площею 2,2 кв.м., сарай (ЛІТ Д-1) площею 97,8 м.кв., вбиральня (ЛІТ 3-1) площею 2,2 кв.м., гараж (ЛІТ И-1) площею 24,6 кв.м., № 1 колодязь, № 2 ворота, № 3 паркан, № 4 паркан, № 5 паркан. (а.с.7-11).

Згідно копії звіту № 040918-10 про оцінку майна від 04.09.2018 року ринкова вартість житлового будинку, який розташований по вул. Набережна, 10 в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської власності, що належить ОСОБА_3 складає 49800 грн.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, починаючи з січня 2008 року по даний час, проживає у будинку, який розташований по вул. Набережна, 10 в с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, тобто добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років володіє вказаним домоволодінням.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю суд ураховує наступне.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02. 2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до положень статей 335, 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦКУкраїни про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положеннястатті 344 ЦКУкраїни поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.14 Постанови).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки, починаючи з 2008 року по теперішній час позивач фактично добросовісно, відкрито безперервно володіє та користується нерухомим майном, а саме житловим будинком, утримує його, то суд приходить до висновку про те, що позивач набув права власності на вказаний будинок на підставі ст. 344 ЦК України, та його позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 12,13,247,259,264,265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Катеринівська сільська рада Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_3, право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Набережна, 10 с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, позначений як А-1 загальною площею 126,2 кв. м., житловою площею 73,6 кв.м., господарчими будівлями та спорудами: мансарда (ЛІТ-ме) площею 58,1 кв.м., прибудова (ЛІТ а 1) площею 25,5 кв.м, погріб (ЛІТ В-1) площею 2,2 кв.м., сарай (ЛІТ Д-1) площею 97,8 м.кв., вбиральня (ЛІТ 3-1) площею 2,2 кв.м., гараж (ЛІТ И-1) площею 24,6 кв.м., № 1 колодязь, № 2 ворота, № 3 паркан, № 4 паркан, № 5 паркан.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар