Справа № 305/259/18
Провадження по справі 2/305/335/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчук В.Е.

за участі секретаря судового засідання - Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4Г

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області, третя особа Відділ освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 далі (Позивач) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області, третя особа відділ молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі. У позовній заяві зазначає, що наказом по відділу освіти Рахівського райвиконкому Закарпатської області від 15 серпня 1992 року № 689 - К він був призначений на посаду вчителя історії ОСОБА_5 середньої школи (далі, після внесення змін в Закони України «Про освіту» та «Про загальну середню освіту», ОСОБА_5 загальноосвітня школа І-Ш ступенів), на якій безперервно працював до серпня 2005 року. Далі, наказом по відділу освіти Рахівської райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 577 - К був призначений на посаду директора цієї ж школи, при цьому, він продовжував фактично знаходитися на 0,5 ставки посади вчителя історії, тобто вів викладання історії в кількості 9 годин тижневого навантаження. Четвертого травня 2006 року його, як депутата Рахівської районної ради, за рішенням першої сесії V скликання № 3 було обрано на виборну посаду заступника голови ради. Відповідно, до прийнятого радою рішення, того ж дня наказом по відділу освіти його було звільнено з посади у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів у зв'язку з обранням на виборну посаду, про що є відповідний запис у трудовій книжці. До вищезазначеного заявляє, що працюючи на виборних посадах, паралельно, по декілька годин тижневого навантаження, він проводив уроки історії в цій школі за сумісництвом для підтримки професійної кваліфікації відповідно до наказів відділу освіти Рахівської райдержадміністрації. За час роботи в школі Позивач професійно зріс, отримав вищу категорію та звання старшого вчителя. Був нагороджений грамотами Рахівського районного відділу освіти та Закарпатського обласного управління освіти і науки України. Паралельно займався наукою, написав наукову роботу, захистив кандидатську дисертацію та отримав вчене звання кандидата історичних наук, публікувався у фахових виданнях, випустив монографічне дослідження. На виборних посадах в органах місцевого самоврядування він виконував свої обов'язки протягом двох скликань. Перше скликання - на посаді заступника голови Рахівської районної ради, а друге і частину першого (з 2010 року) - на посаді сільського голови ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району, Закарпатської області. 10 листопада 2015 року закінчився строк його повноважень та відповідно, того ж дня, він був звільнений з виборної посади, яку займав в органах місцевого самоврядування. Відповідно, відразу ж ОСОБА_1 звернувся з листом до Відділу (тоді Управління) освіти, молоді та спорту Рахівської РДА (далі відділ освіти) з клопотанням про поновлення його на роботі в ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, при тому вказав, що згідний працювати вчителем історії (інша робота), на якій він безперервно працював до обрання на виборну посаду та і за сумісництвом під час праці на виборних посадах. На це відділ освіти у своєму листі від 16.11.15 року № 01- 16/1165 інформував про те, що не можуть його призначити на посаду директора школи, яку Позивач обіймав до обрання на виборну посаду, позаяк на цю посаду вже призначено іншу особу на постійній основі. Дану відповідь вважає незаконною, оскільки вона суперечить положенням статті 118 Кодексу Законів про працю України, згідно з якою «Працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації». Разом з тим він, з мотивів складної ситуації в той час в тій школі, пов'язаній з обійманням посади директора цієї школи, (справа по даному питанню проходила і через Рахівський районний суд), а також враховуючи те, що ситуація там почала стабілізуватись, а він був згідний і на іншу роботу, (посаду вчителя історії), яку йому було обіцяно з нового навчального року, що підтверджується останнім абзацом вищезазначеного листа відділу освіти. Цією відповіддю відділ освіти не відмовив йому в працевлаштуванні (поновленні на роботі), а лише відтермінував його виконання, з чим Позивач, фактично, погодився. Відповідно, до зазначеного листа відділу освіти, у 2016 році ОСОБА_1 звернувся з листом до даної установи повторно, пославшись на минулорічний лист з відповіддю. Однак, і в листі на нове звернення відділ освіти знову аналогічно прямо не вказав, що відмовляє у працевлаштуванні, тому він знову погодився почекати. Вже у 2017 році Позивач зрозумів, що органи управління освітою в районі своїми обнадійливими відповідями про відтермінування, фактично лукаво ввели його в оману, у зв'язку із чим він вже 20 грудня 2017 року втретє звернувся з принциповою вимогою поновити його на роботі в ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, виходячи із вимог статті 118 КЗпПУ, як норми прямої дії. А позаяк зі вступом з 28 вересня 2017 року нового Закону України «Про освіту», за яким повноваження прийняття і звільнення працівників перейшли до керівників навчальних закладів, він звернувся з клопотанням і до директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів ОСОБА_2. На дане звернення надійшла відповідь від районної ради (супровідним листом спрямовано йому відповідь начальника відділу освіти Рахівської РДА районній раді на його звернення) та директора школи. Від відділу освіти взагалі не надійшло відповіді, чим було порушено норми Закони України «Про звернення громадян», «Про державну службу» та норми Конституції України. Отже, обидві установи відмовили йому в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність вакансії. В такий спосіб було порушено його конституційне право на працю, адже в 2006 році Позивач був звільнений з навчального закладу не за власним бажанням, не з ініціативи роботодавця, а у зв'язку з обранням на виборну посаду, що гарантує йому, як працівникові, повернення на займану посаду, або іншу рівноцінну роботу за згодою, окрім випадків ліквідації установи, організації. Відділ освіти Рахівської РДА ухилявся від прийняття рішень у 2015 і 2016 роках, обіцяючи, вирішити це питання пізніше. З прийняттям нового Закону України «Про освіту» повноваження прийняття та звільнення кадрів перейшли до керівників навчальних закладів. ОСОБА_2, як керівник навчального закладу ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, наділена всіма повноваженнями щодо вирішення питання поновлення працівника установи на посаді, який повернувся з виборної посади, навіть, якщо це питання за попереднім законодавством, яке втратило силу, мав розв'язувати відділ освіти. Однак, зазначений керівник установи ухиляється від виконання своїх функціональних обов'язків. Директор школи у своєму листі від 02.01.2018 року за № 02/1 1- зазначає, що відповіді на підняті ОСОБА_1 питання у зверненні він отримає від відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА. А відмови у поновленні на роботі з мотивів відсутності вакансії годин історії взагалі не витримує критики. Адже і відділ освіти, і ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів були прекрасно інформовані про те, що їхній працівник знаходиться на виборній посаді. До 2006 року Позивач був основним вчителем історії в даній школі й тому мали б про це подумати заздалегідь. Приймаючи у 2010 та 2012 роках молодих вчителів історії, фактично на його місце, керівники відділу освіти та школи мали проінформувати їх, (реально вони знали й знають про це), що дану посаду займала особа, яка знаходиться на виборній посаді і після закінчення повноважень на виборній посаді має право повернутися на попереднє місце роботи. Правильніше, мали б взагалі призначити їх на посаду за тимчасовим наказом. Призначення відділом освіти зазначених працівників відповідно до статуту школи проходило за попереднім погодженням директора школи. Він же, відповідно до п. 6 статті 40 КЗпПУ, може звільнити відповідного працівника із займаної посади. Тому повідомлення його листом про те, що в даний час вакансія годин історії в школі відсутня, є просто відмовою від належного виконання посадових обов'язків. Таким чином, посадові особи відділу освіти Рахівської РДА та ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні на роботі в ОСОБА_5 школі, де він працював до обрання його на виборну посаду, порушили конституційне право Позивача на працю. Також зауважує, що оскільки відділ освіти у своїх листах-відповідях на його звернення ні в 2015, ні в 2016 роках прямо не вказав про відмову в працевлаштуванні, а лише переконував, що зробить це пізніше (з нового навчального року) і тільки в листах-відповідях на звернення від 20 грудня 2017 року посадовці з управління освітнім процесом у своїх відповідях, що надійшли на адресу Позивача, однозначно відмовили йому у поновленні на роботі в ОСОБА_5 ЗОШ, при цьому, навіть не розглядалося питання щодо його працевлаштування в інших навчальних закладах району, які розташовані в межах доступного сполучення з місцем мого проживання. Аналізуючи наведене, вважає, що відповідачем, яким являється ОСОБА_5 ЗОІІІ І-ІІІ ступенів, порушено його трудове право, право на працевлаштування, отримання заробітної плати тощо. У зв'язку з вищенаведеним просив призначити дану позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без проведення підготовчого засідання з повідомленням та викликом сторін та ставить такі позовні вимоги: поновити ОСОБА_1, на посаді вчителя історії ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-Ш ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області.

Ухвалою Рахівського районного суду від 20.02.2018 року відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.00 год. 20 березня 2018 року, а відповідачу був наданий строк протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідач, директор ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів Рахівської районної ради 14.03.2018 року ОСОБА_2, в межах строку, встановленого судом, подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому зазначила, що Позивач наказом відділу народної освіти Рахівського райвиконкому Закарпатської області від 15.08.1992 року №689-К був призначений на посаду вчителя історії ОСОБА_5 середньої школи. Далі наказом відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації від 15.08.2005 №577-к був призначений на посаду директора цієї ж школи, без 0,5 ставки вчителя історії. Але був довантажений 9 годинами уроків історії як передбачено інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти від 15.04.1993 №102 (зі змінами від 11.06.2007 №471), п.91 згідно з якою керівні працівники закладів освіти, можуть вести викладацьку роботу чи заняття з гуртками в цьому закладі, але не більше 9 годин та тиждень. 4 травня 2006 ОСОБА_1 як депутата Рахівської районної ради за рішенням першої сесії V скликання від 04 травня 2006 року №3 було обрано на виборну посаду заступника голови районної ради, про що свідчить рішення від 4 травня №3 і заява про переведення його на виборну посаду і наказ №439-К від 04.05.2006 року «Про звільнення з посади директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів у зв'язку з переходом на виборну посаду». У 2010 році ОСОБА_1 був переобраний з посади заступника голови Рахівської районної ради на посаду голови ОСОБА_5 сільської ради Рахівського району Закарпатської області у 2010 році. 10 листопада 2015 року у ОСОБА_1 закінчився строк його повноважень і він був звільнений з виборної посади, яку займав в органах місцевого самоврядування. На час обрання ОСОБА_1 на виборну посаду в органи місцевого самоврядування директором ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів призначена наказом по відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про призначення ОСОБА_2 директором ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів» №440-к від 04.05.2006 року ОСОБА_2. Таким чином, позивач ОСОБА_1 після закінчення повноважень на посаді голови ОСОБА_5 сільської ради 10 листопада 2015 року мав право ставити питання про поновлення його на роботі на посаді директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів оскільки він звідти пішов на виборну посаду в органи місцевого самоврядування. Однак, позивач ОСОБА_1 чомусь просить поновити його на посаді вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів. Відповідно до ч.1 та 2 ст.33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-ІV та ст.23 КЗпП України цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень голови ради ОСОБА_1, а саме після 10 листопада 2015 року. Відповідно до закону України «Про статус депутатів місцевих рад (зі змінами, внесеними згідно із Законами) 05.01.2017 року а.2 ч.1 ст.33 депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, установі, організації та .2 ч.2 ст.ЗЗ у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. Тепер зрозуміло чому ОСОБА_1 написав заяву про звільнення його з учителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, де він працював за сумісництвом і паралельно звернувся до управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА про надання йому роботи (додається заява про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя історії від 6 листопада 2015 року, ксерокопія наказу управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА від 6 листопада 2015 року №719-к «Про звільнення ОСОБА_1П.», довідка ОСОБА_5 сільської ради про виплату ОСОБА_1 компенсації середньомісячної заробітної плати, яку він отримував на посаді голови ОСОБА_5 сільської ради). Таким чином, підстав ставити питання про поновлення його на роботі на посаді директора не має. Підстави поновитися на роботі директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів у позивача ОСОБА_1 відсутні також з наступних причин: по-перше, відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, або на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. По-друге, п.2 ст.36 Кодексу Законів про працю України передбачена можливість припинення трудового договору у зв'язку із закінченням його строку. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір укладений як строковий відповідно до Закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам ст.23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв'язку із закінченням строку. Що стосується поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, як просить сам позивач, то, по-перше, в школі згідно з навчальним планом 36 годин історії. Згідно з наказами у школу призначено чотири педагогічні працівники на посаду вчителя історії на постійній основі. Звільнити вчителів історії, які призначені на постійно на посаду вчителя історії, Закон України не передбачає. Окрім того, у колективному договорі між адміністрацією і первинною профспілковою організацією ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів на 2017-2020 роки п.2.1.5. передбачає здійснення прийняття на роботу нових працівників лише у випадках забезпечення повної продуктивної зайнятості працюючих та п.2.1.33, забезпечити дотримання чинного законодавства щодо повідомлення працівників про введення нових змін і умов праці не пізніше ніж за 2 місяці до їх запровадження. Відповідно, поновити ОСОБА_1 на посаду вчителя історії у дирекції законних підстав немає. На підставі викладеного просила відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про поновлення на роботі у повному обсязі.

У свою чергу ОСОБА_1 подав відповідь на відзив відповідача по справі ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, де зазначив, що зміст відзиву не відповідає реальним фактам. Вважає за необхідне спростувати тезу відповідача про те, що позивач мав право ставити питання про поновлення його на посаді директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, але чомусь він просить поновити його на посаді вчителя історії. Це є абсолютною неправдою і свідчить, що відповідач погано читав зміст його позовної заяви та доданих матеріалів, зокрема лист управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації від 16.11.2015 р, в якому говориться наступне: «Розглянувши Ваше звернення щодо працевлаштування на посаду директора ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів інформуємо, що на даний час у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів призначено директора школи на постійній основі... А відповідно до абзацу другого (згоду працювати вчителем історії у даній школі) в третьому абзаці йому було обіцяно працевлаштування з нового навчального року. А щодо твердження автора відзиву, що підстав для поновлення Позивача на посаді директора немає, зауважує, що він так питання і не ставить. Це можна було ставити у грудні 2015 року, знову ж таки, через Рахівський районний суд, але він свідомо цього не робив. Мотиви чому я на це погодився сказав у позовній заяві. Але глибшу аргументацію, чому він цього не зробив, скаже у вступному слові безпосередньо у судовому розгляді. Щодо посилання відповідача на статтю 23 КЗпП України та статтю 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» пояснює, що після завершення виборчої каденції він звернувся до органу управління освітою не в тримісячний термін, а на другий чи третій день. І це вже проблема органів управління освітою, чому саме вони порушили цю норму Закону. Та навіть більше, вони його систематично, від самого початку, порушували і тому цю обставину треба пояснити краще. Це доводиться наданими документами відповідачем та третьою стороною. Так, 4 травня 2006 року Відділ освіти Рахівської районної державної адміністрації (далі Відділ освіти) наказом № 440-к призначив директором ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів заступника директора школи з навчально-виховної роботи ОСОБА_2, на безстроковий період. Цей наказ виданий даною установою у невідповідності до вимог ч.2. п.1 статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір;) та абзацу 2 п. З статті 23 КЗпП України (строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.). У такий спосіб була закладена міна сповільненої дії. Законним було б призначення ОСОБА_2, як і всі інші кадрові переміщення також, строковим наказом на період виборної посади ОСОБА_1 Ба більше, ця незаконна дія відділу освіти й породила інтриги та політиканство щодо обіймання посади директора в цій школі у 2013-2015 роках, яка проходила й по справах Рахівського районного суду. А далі автоматично були прийняті наступні накази, які суперечили вимогам вказаної норми та іншим нормам законодавства, які захищають трудові права людини. Так, вчителя історії і права ОСОБА_7 було призначено на посаду, яку обіймала ОСОБА_2, а на посаду вчителів історії ОСОБА_8 у 2010 році та ОСОБА_9 у 2012 році також на постійні накази. У такий спосіб Відділ освіти, молоді та спорту Рахівської РДА заклав основи порушення трудових прав. І якщо б він у 2015 році, після завершення виборчої каденції через суд поновився б на посаді директора школи, то тоді автоматично було б порушено право на працю ОСОБА_2, адже вакансія заступника була зайнята. А якщо б заступник добровільно поступився посадою, то уже він опинився би без роботи, адже попередня його вакансія теж виявилася зайнятою. В такий спосіб Відділ освіти свідомо чи несвідомо штучно створив ситуацію, коли невідворотно хтось мусив потрапляти під удари порушення прав на працю. Порушення цієї правової норми було, згідно наданих відповідачем та третьою стороною документів, здійснено і відповідачем. Адже під наказами про призначення вчителів історії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на безстроковий період вказана підстава наказу: заява ОСОБА_8, ОСОБА_9 та подання ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів. Адже у випадку повернення ОСОБА_1 на посаду директора школи його треба було довантажити уроками історії, а ОСОБА_7 забезпечити уроками історії і права на ставку, якщо він поступився б ОСОБА_2 попереднім її місцем роботи. Ця обставина при наданні подання Відділу освіти керівником закладу (відповідачем) не враховувалася. Висновок, наведений ним у позовній заяві про те, що призначення нових кадрів проходило без врахування реальної можливості забезпечення їх годинами підтверджує довідка додана відповідачем до відзиву від 13 березня 2018 року №02-12/43. Так, згідно з даними, наведеними у довідці про навантаження вчителів історії видно, що ОСОБА_10 недовантажений до ставки 3,5 години, а ОСОБА_9 навантажена різними предметами, бо годин історії не вистачає, які можуть читати й інші предметними-гуманітарії та якими можна довантажити інших працюючих вчителів історії. На даний момент виникла ситуація, коли для того, щоб поновити його на роботі прийдеться когось звільнити. І відповідач, і третя сторона одноголосно заявляють, що вони це зробити не можуть. Так вони створили таку патову ситуацію. На даний момент справді це можна зробити тільки на підставі рішення суду та відповідно до норм, які прописані у Кодексі законів про працю України, а також того таки Колективного договору ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів на 2017-2020 роки, доданого до справи відповідачем, зокрема, відповідно до пункту 2.1.6. даного договору, (дотримання вимог законодавства у разі вимушеного звільнення працівників з роботи). ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів у своєму відзиві аргументує, чому його не можна поновити на посаді вчителя історії цієї школи, а саме з причин, що він отримав компенсацію на період працевлаштування з сільської ради та підтверджує це листом сільської ради. На дане твердження треба зауважити, що воно жодним чином не перешкоджає поновленню його на роботі. В позовній заяві він вказав, що Відділ освіти вдався до тактики лукавих обіцянок, так, в листі Відділу (тоді Управління) освіти від 16.11.2015 р. № 01-16/1165 йому було відмовлено у поновленні на посаду директора школи восени 2015 року, але в третьому абзаці цього листа обіцяно працевлаштувати з нового навчального року. І тому всі ці місяці, до нового навчального року, як мовиться в листі, треба було за щось жити, утримувати сім'ю. Тому компенсація й називається на період працевлаштування. Але далі Відділ освіти забув про свої обіцянки і не працевлаштував його. А в сільську раду він звернувся після 16 листопада, коли отримав вищезазначеного листа Відділу освіти, який і став підставою для її оплати. Також зауважує, що спроба посилатися на часові рамки позову також є безпідставні, оскільки вони дотримані. Остаточна відмова від працевлаштування його на роботі після виборної посади ним отримана 19 січня 2018 року супровідним листом Рахівської районної ради, а позовна заява подана 15 лютого 2018 року. У звязку з наведеним просить задовольнити його позов та поновити на посаді вчителя історії Бо гданської ОСОБА_6 ступенів.

Третя особа - начальник відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 14.03.2018 року надала суду письмові пояснення щодо позову ОСОБА_1, де зазначила, що ОСОБА_1 з 15 серпня 2005 року (наказ відділу освіти Рахівської і райдержадміністрації від 15 серпня 2005 року № 577-к) по 04 травня 2006 року І (наказ № 439-к від 04.05.2006 р.) перебував на посаді директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ст. У травні 2006 року рішенням першої сесії V скликання Рахівської районної ради ОСОБА_1 обраний заступником голови районної ради. Працюючи на виборній посаді, ОСОБА_1 у 2010 році був обраний на посаду голови ОСОБА_5 сільської ради, на якій працював до 10 листопада 2015 року. Перебуваючи на посаді сільського голови ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_1 працював за сумісництвом вчителем історії у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ст. Попри те, що ОСОБА_1 був призначений на посаду вчителя історії ОСОБА_5 ЗОШ ІІІІ ст. (1,5 год тижневого навантаження) з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року за сумісництвом (наказ № 495-к від 01.09.2015 р.), оскільки перебував на посаді сільського голови до 10 листопада 2015 року, позивач подав заяву на звільнення його з посади вчителя історії даної школи за згодою сторін 06 листопада 2015 року, хоча б міг працювати до 31 травня 2016 року. Причина звільнення з посади вчителя історії, певно, полягала в тому, що ОСОБА_1 після закінчення повноважень голови ОСОБА_5 сільської ради звернувся в бухгалтерію сільської ради для виплати йому компенсації в сумі 54023,97 грн (з листопада 2015 року по травень 2016 року, довідка бухгалтерії ОСОБА_5 сільської ради від 05.03.2018 року № 94/02-04), яку він отримав, але не вказав у позивній заяві. Після звернення ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту щодо і працевлаштування у серпні 2017 року позивач був призначений на посаду вчителя історії та правознавства Видричанської ОСОБА_6 ст. на час відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами основного працівника з 01 вересня 2017 року І по 13 вересня 2017 року (наказ № 334-к від 30.08.2017 року). З 14 вересня 2017 року Ференцу був продовжений термін дії наказу від 30.08.2017 року № 334-к про призначення на посаду вчителя історії та правознавства Видричанської ОСОБА_6 ст. на час щорічної відпустки основного працівника з 14 вересня 2017 року по 18 листопада 2017 року. У своєму позові ОСОБА_1 вказав неправдиву інформацію про те, що посадовці відділу освіти у своїх відповідях, що надійшли на його адресу, відмовили йому у поновленні на роботі в ОСОБА_5 ОСОБА_6 ст., при цьому навіть не розглядалося питання щодо його працевлаштування в інших навчальних закладах району, які розташовані в межах доступного сполучення. У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Рахівської районної державної адміністрації розглянути звернення на призначення його вчителем І історії. Відділом освіти, молоді та спорту було розглянуто це звернення і повідомлено йому, що з моменту набрання чинності Закону України «Про освіту» призначати та звільняти педагогів входить в компетенцію директорів закладів загальної середньої освіти. Вся інформація про наявність вакантних І посад розміщена на веб-сайтах закладів освіти. ОСОБА_1 був поінформований про те, що станом на 01 січня 2018 року вакантною була і є на даний час посада вчителя історії та правознавства у Кобилецько-Полянській ОСОБА_6 ст. Позивач ніяким чином не відреагував на пропозицію працевлаштування у названому закладі освіти. Підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ст. на сьогодні відсутні, оскільки у даному закладі освіти працюють на постійній основі директор школи та чотири вчителі історії, яких неможливо звільнити із займаної посади відповідно до КЗпП України. У звязку з наведеним просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

У відповіді на пояснення третьої особи відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА ОСОБА_1 зазначив, що директор ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів ОСОБА_2 була призначена на посаду на безстроковий термін, що суперечить вимогам ч.2 п.1 ст.33 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад». Також, посилання відділу освіти на те, що він написав заяву на звільнення з посади вчителя історії, оскільки хотів отримати від сільської ради компенсацію на період працевлаштування, то це не підтверджено жодними доказами, а отримання ним компенсації на період працевлаштування було необхідним, оскільки відділ освіти обіцяв працевлаштувати його лише з нового навчального року і весь цей період йому потрібно було за щось жити, тому й компенсація надавалася на період працевлаштування. А щодо інформації відділу освіти про те, що у Кобилецько-Полянській ОСОБА_6 ступенів є посада Кобилецько-Полянській ОСОБА_6 ступенів, то цю пропозицію він вважає глузуванням, оскільки відстань від його місця проживання в селі Богдан до ОСОБА_12 близько 70 кілометрів, що є недоступним для сполучення від його місця проживання, щоб кожного ранку добиратися на роботу.

Директор ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів С.Абеле подала заперечення на відповідь на відзив ОСОБА_1, однак суд не бере до уваги заперечення, оскільки вони подані з пропущенням пятиденного строку, встановленого судом для подачі такого. Так, згідно з відстеженням на сайті Укрпошти, відповідь на відзив ОСОБА_5 ЗОШ було вручено 29.03.2018 року, а заперечення до суду подано лише 05.04.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на задоволенні позову. Пояснив, що він до цього часу не працевлаштований. Раніше до суду для вирішення даного спору він не звертався, оскільки йому начальник відділу освіти обіцяла вирішити дане питання та надати йому уроки вчителя історії. Пояснив, що дійсно він отримав компенсацію за шість місяців після звільнення з виборної посади та перебував на обліку в пошуку роботи в центрі зайнятості.

Представник відповідача - директор ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 пояснили, що у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів немає вакантних посад вчителя історії тому й призначити ОСОБА_1 на таку немає змоги. Крім того, просять відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ОСОБА_1 перед звільненням у звязку з переходом на виборну посаду працював на посаді директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, а не на посаді вчителя історії.

Представник третьої особи виконуюча обовязків начальника відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що на момент звернення ОСОБА_1 до відділу освіти із заявою про призначення його на посаду вчителя історії така посада не була вакантною у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів. А у грудні 2017 року, коли ОСОБА_1 звернувся до них про призначення його на посаду вчителя історії, йому було розяснено, що дане питання не входить у компетенцію відділу, а призначати та звільняти педагогів входить до повноважень директорів навчальних закладів. Також його було проінформовано, що станом на 01 січня 2018 року була вакантною і є на даний час посада вчителя історії та правознавства у Кобилецькі-Полянській ОСОБА_6 ступенів. Оскільки підстав для поновлення Позивача на посаді вчителя історії ОСОБА_5 ЗОШ немає, тому вважає, що слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, починаючи з 15 серпня 2005 року, обіймав посаду директора ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

Рахівська районна рада 04 травня 2006 року на першій сесії V скликання вирішила вважати депутатів ОСОБА_13 та ОСОБА_1 заступниками голови районної ради.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі по тексту КЗпП), підставами для припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

У зв'язку з переходом на виборну посаду 04 травня 2006 року у відповідності до пункту 5 статті 36 КЗпП України ОСОБА_1 був звільнений з посади директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, про що видано наказ по відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації від 04.05.2006 року №439-к.

Згідно з рішенням двадцять пятої сесії пятого скликання ОСОБА_5 сільської ради від 12 липня 2010 року №756 було визнано повноваження сільського голови села Богдан ОСОБА_1. Також рішенням першої сесії шостого скликання ОСОБА_5 сільської ради було вирішено вважати обраним та визнати повноваження сільського голови села Богдан ОСОБА_1.

Отже, ОСОБА_1 працював на виборних посадах заступника голови Рахівської районної ради та сільського голови села Богдан.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з наказами №731-к від 01 вересня 2006 року, 902-к від 31 серпня 2007 року, №852-к від 01 вересня 2008 року, №560-к від 01 вересня 2009 року, №454-к від 01 вересня 2010 року та №495-к від 01 вересня 2015 року, які були надані суду сторонами, ОСОБА_1 дійсно працював на посаді вчителя історії, однак він працював не постійно, з ним укладалися строкові договори та ця робота здійснювалася ним за сумісництвом. А наказом №495-к від 01 вересня 2015 року він був призначений на посаду вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року за сумісництвом, однак вже 06 листопада 2015 року за його ж заявою був звільнений з посади вчителя історії за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36 КЗзпП, що підтверджено копією заяви ОСОБА_1 від 06.11.2015 року та наказом начальника відділу освіти №719-к «Про звільнення ОСОБА_1П.».

Позивач стверджує у позовній заяві, що у зв'язку із закінченням строку повноважень 10 листопада 2015 року його було звільнено із виборної посади, яку він обіймав у органах місцевого самоврядування, у звязку з чим він одразу ж звернувся з листом до Відділу освіти, молоді та спорту Рахівської РДА з клопотанням про поновлення його на роботі в ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, вказавши, що він згоден працювати вчителем історії, на якій він безперервно працював до обрання його на виборну посаду та за сумісництвом під час перебування на виборній посаді.

Відповідно до ст.118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Аналізуючи вказані норми матеріального права суд дійшов до висновку, що законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади). Водночас це право може бути реалізовано за умови наявності посади, чи іншої рівноцінної посади, або іншими словами сама ж стаття передбачає виникнення ситуації, за якої неможливим буде надання такому працівникові відповідної роботи. Тому й наведеною нормою закону визначені гарантії депутатів місцевих рад на отримання ними середньої заробітної плати не більше шести місяців, у разі неможливості працевлаштування на попередню посаду, яку обіймав до переходу на виборну, та порядок її виплати. Підставою для виплати середньої заробітної плати є припинення трудового договору, відповідно до законодавства, у зв'язку із переходом на постійну роботу на виборну посаду у відповідну раду.

Судом встановлено, що згідно з наказом начальника відділу освіти Рахівської районної державної адміністрації №440-к від 04 травня 2006 року ОСОБА_2 була призначена на посаду директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів з 04 травня 2006 року на підставі рішення Рахівської районної ради першої сесії пятого скликання від 04 травня 2006 року №3 та заяви ОСОБА_2, де й працює по даний час. З вказаного наказу вбачається, що ОСОБА_2 , після звільнення попереднього директора ОСОБА_1, була призначена на посаду директора школи на загальних підставах, зокрема на безстроковий термін, тобто не на період перебування ОСОБА_1 на виборній посаді.

Як вбачається з матеріалів справи позивач права на пенсійне забезпечення не набув, пенсія за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника, за вислугу років йому не призначена, а тому позивач обґрунтовано звернувся після звільнення з виборної посади за працевлаштуванням на посаду директора ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів.

Станом на день звільнення ОСОБА_1 була відсутня можливість працевлаштування його як на посаду директора, у зв'язку з перебуванням ОСОБА_2 на цій посаді, так і на посаду вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів, на яку погоджувався ОСОБА_1, оскільки у ОСОБА_5 ЗОШ вакантних місць на посаду вчителя історії не було. Про ці обставини ОСОБА_1 було проінформовано начальником управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_11 у листі від 16.11.2015 року №01-16/1165. Також, у цьому листі йдеться про те, що управління постарається працевлаштувати Позивача з нового навчального року.

Оскільки позивачу не була надана попередня робота, з якої був звільнений у зв'язку з переходом на виборну посаду, а саме посада директора школи, тому йому була виплачена компенсація, в сумі 54023,97 гривні, за шість місяців - з листопада 2015 року по травень 2016 року, тобто середня заробітна плата, яку він одержував, працюючи на виборній посаді в ОСОБА_5 сільській раді на посаді сільського голови.

Отже, ОСОБА_1 звільнившись з виборної посади та з'ясувавши відсутність у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів посади, на яку б він міг бути працевлаштований, жодних дій на відновлення свого права на зайняття попереднього місця роботи не здійснював (не оскаржував відмову у призначенні його на посаду, яку він обіймав до звільнення, не звертався із заявами про поновлення його на попередній роботі тощо), натомість отримав грошову компенсацію за шість місяців, таким чином фактично погодившись з тим, що попереднє місце роботи йому надане не буде.

Разом з тим суд зазначає, що чинним законодавством, що регулює трудові відносини, не передбачено на даний час можливості припинення трудового договору з ОСОБА_2 із підстав повернення на попередню роботу після закінчення повноважень за виборною посадою ОСОБА_1, який був звільнений від цієї роботи внаслідок обрання на посаду заступника голови Рахівської районної Ради, у відповідності до ст. 118 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 прийнята на вказану посаду на постійній основі, а не на строк повноважень ОСОБА_1 на виборній посаді Також, чинним законодавством не передбачено відповідальність за незбереження за працівником роботи (посади), якщо по його поверненню його посада зайнята працівником з безстроковим трудовим договором, а від наявних вакантних посад працівник, що повернувся, відмовився.

Щодо поновлення позивача на посаді вчителя історії, то тут слід зазначити, що до обрання на виборну посаду ОСОБА_1 не обіймав такої посади, а отже й підстав для поновлення його на посаді вчителя історії немає. Крім того, слід зазначити, що позивач працював учителем історії за строковими трудовими угодами й лише за сумісництвом, тобто ця робота не була постійною. Звільнився ОСОБА_1 з цієї посади 06.11 2015 року за його ж заявою, у той час, коли вже 10 листопада 2015 року закінчувався строк його повноважень на посаді сільського голови села Богдан, тому йому й була виплачена грошова компенсація, що передбачена статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»,

Згідно зі статтею 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. З аналізу зазначеної статті слід зробити висновок, що поновленню на попередній роботі підлягає особа, за наявності однієї з підстав, якими є: звільнення відбулося без законної підстави або відбулося незаконне переведення на іншу роботу.

Судом в ході розгляду даної справи жодних підстав для поновлення ОСОБА_14 на посаді вчителя історії ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області не знайдено. З посади вчителя історії він був звільнений за його ж заявою, а після закінчення строку повноважень на виборній посаді є неможливим надання йому роботи (посади), яку обіймав ОСОБА_1 у ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів та на яку б він погоджувався з урахуванням його професійної кваліфікації, оскільки й посада директора школи, і посада вчителя історії ОСОБА_5 ОСОБА_6 ступенів не є вакантними, тобто на них працюють інші працівники, які прийняті безстроково. Позивач міг вимагати поновлення його на посаді директора школи, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради, як того передбачає ст.33 «Про статус депутатів місцевих рад». Посилання Позивача на те, що були наявною вакансія вчителя історії у школі міста Рахова та методиста, що курує предмет історії є безпідставними, оскільки він у своїй заяві на ім'я начальника відділу освіти погоджувався саме на посаду вчителя історії у ОСОБА_5 ЗОШ, а якщо були такі посади вакантними, то жодних доказів того, що він звертався до відділу освіти із заявами про призначення та йому було відмовлено суду не надано.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, з врахуванням того, що суд відмовляє у задоволенні позову, тому судовий збір за розгляд даної справи в сумі 704 гривні 80 копійок слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12,13,76, 81,83,89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівської районної ради Закарпатської області, третя особа Відділ освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації про поновлення на роботі.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривні віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е. Ємчук