Справа № 136/1679/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що з 01.12.2001 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі-відповідач), який 16.05.2018 року було розірвано рішенням суду. У шлюбі в подружжя народились діти ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3). 30.10.2017 року Липовецький районний суд Вінницької області видав судовий наказ про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. У шлюбі сторони за спільні кошти придбали домоволодіння по вул. Пирогова, 5 в м. Липовець Вінницької області, у звязку з чим вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи відсутність домовленості щодо поділу спільного майна подружжя, позивач просить суд в порядку поділу вищевказаного майна, враховуючи інтереси дітей, а також ухилення батька дітей від участі в їх утриманні, визнати за нею право власності на ? частини вказаного житлового будинку, а за відповідачем визнати право власності на ? частини вказаного житлового будинку.

Відповідач відзив до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 01.12.2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16.05.2018 року. У шлюбі в подружжя народились діти - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3), які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

30.10.2017 року Липовецький районний суд видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Станом на 01.11.2018 року заборгованість зі сплати аліментів складає 32 705,54 грн.

У шлюбі подружжя за спільні кошти придбало домоволодіння по вул. Пирогова, 5 в м. Липовець Вінницької області, яке зареєстровано на імя ОСОБА_2, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 27.12.2004 року.

Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем, приймаючи до уваги, що батько дітей ухиляється від участі в їх утриманні, зважаючи при цьому на розмір заборгованості, кількість дітей та їх потреби в забезпеченні необхідних житлових умов для проживання, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру.

З урахуванням положень частини 1 статті 15, 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Якщо титульним власником спільного є лише один співвласник, а право власності іншого співвласника майна не підтверджене документально або навіть невизнається чи заперечується, то на підставі норм статті 392 Цивільного кодексу України зацівлена особа (співвласник право власності якого не підтверджене документально) може в судовому порядку захистити своє суб'єктивно непідтверджене, невизнане, порушене чи оспорене право власності на частку в спільному майні.

Судовий захист цивільного права та інтересу є однією із загальних засад цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення частки ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру з ? до 3/4 частки, у звязку з чим частку ОСОБА_2 слід визначити в розмірі 1/4 частки.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) право власності на 3/4 частки домоволодіння по вул. Пирогова, 5 в м. Липовець Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) право власності на 1/4 частки домоволодіння по вул. Пирогова, 5 в м. Липовець Вінницької області.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник