справа №619/1063/18
провадження №2/619/737/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону, в інтересах держави, уповноваженим органом якого є: Міністерство оборони України, Харківський Національний університет Повітряних Сил ім. І.Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
В С Т А Н О В И В:
Військовий прокурор Харківського гарнізону, в інтересах держави, уповноваженим органом якого є: Міністерство оборони України, Харківський Національний університет Повітряних Сил ім. І.Кожедуба звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що Міністерство оборони України згідно ст.ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, які створені для захисту суверенітету, незалежності ті територіальної цілісності України.
Крім того, Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України № З-РП/99 є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні сили України організаційно складаються з органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, установ та організацій. Органами на місцях є підпорядковані Міністру оборони України командири зазначених військових формувань. Вони зобов`язані вживати заходи для відшкодування завданої державі шкоди, для чого діяти відповідно до Закону, в тому числі в разі необхідності представляти інтереси держави у судах.
Також, згідно з положеннями ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Приписами п. 2 ст. 4 ЦПК України встановлено, що у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Так, громадянин ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському Національному університеті Повітряних Сил у період з 31.08.2017 року по 01.11.2017 року на посаді курсанта.
Відповідно до розділу III, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року №1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 20.07.2017 року.
01.11.2017 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету і Відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету від 31.10.2017 року №245.
Приписами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що закінчення проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
У розвиток зазначених норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» («Порядку відшкодування витрат...»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
У подальшому, на виконання зазначених норм Порядку відшкодування витрат, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» («Порядок розрахунку витрат...»).
Харківським Національним університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба відповідно до вимог вищенаведених «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» було розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням Відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу, де загальна сума склала 21 045 грн. 33 коп.
Проте, на момент підготовки та пред`явлення позовної заяви сума витрат пов`язаних з утриманням в Університеті ОСОБА_1 залишається не відшкодованою.
Отже, невідшкодування відповідачем, на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Державного бюджету України та у кінцевому рахунку може призвести до зниження боєздатності Збройних Сил України. Неотриманні державою кошти на національну оборону, у свою чергу, завдає економічну шкоду безпосередньо і інтересам держави.
Окрім наведеного, з огляду на те, що відповідно до ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України», Міністерством оборони України, як центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, яке згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах до теперішнього часу будь-яких заходів по стягненню зазначеної заборгованості до бюджету не вчинено, враховуючи наявні порушення інтересів держави з боку дій відповідача, вказана заява подається в інтересах держави у зв`язку з заподіянням шкоди її економічним та оборонним інтересам.
У судове засідання представник позивача прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону Чехунов М.В. не з`явився, в адресованій суду заяві підтримує позовні вимоги і просить розглядати справу за його відсутності за наявними в справі матеріалами.
У судове засідання представник позивача Міністерства оборони України не з`явився, в адресованому суду клопотанні представник позивача Міністерства оборони України Семененко В.В. підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі за наявними в справі матеріалами.
У судове засідання представник позивача Харківського Національного університету Повітряних Сил ім. І.Кожедуба не з`явився, згідно до поштового повідомлення судову повістку отримав 16.04.2018 року, тому суд вважає можливим за його відсутності розглянути справу.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення.
Сторони просять справу розглядати за їх відсутності.
Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.
З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було достовірно встановлено, що Міністерство оборони України згідно ст. ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, які створені для захисту суверенітету, незалежності ті територіальної цілісності України.
Крім того, Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України № З-РП/99 є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні сили України організаційно складаються з органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, установ та організацій. Органами на місцях є підпорядковані Міністру оборони України командири зазначених військових формувань. Вони зобов`язані вживати заходи для відшкодування завданої державі шкоди, для чого діяти відповідно до Закону, в тому числі в разі необхідності представляти інтереси держави у судах.
Згідно з положеннями ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Приписами п. 2 ст. 4 ЦПК України встановлено, що у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Громадянин ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському Національному університеті Повітряних Сил у період з 31.08.2017 року по 01.11.2017 року на посаді курсанта.
Відповідно до розділу III, діючого на той час «Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів», затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року №1053/2001, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Надалі, 01.11.2017 року контракт про проходження військової служби (навчання),
укладений між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний, а відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету від 31.10.2017 року №245.
Приписами ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що закінчення проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», курсанти та слухачі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
У розвиток зазначених норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 був затверджений «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» («Порядку відшкодування витрат...»), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв`язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
Відповідно до пунктів 3, 4 вказаного Порядку відшкодування витрат здійснюється вищим навчальним закладом у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
На виконання зазначених норм Порядку відшкодування витрат, виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» («Порядок розрахунку витрат...»).
Харківським Національним університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба відповідно до вимог вищенаведених «Порядку відшкодування витрат...» та «Порядку розрахунку витрат...» було розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу, де загальна сума склала 21 045 грн. 33 коп.
На момент підготовки та пред`явлення позовної заяви сума витрат пов`язаних з утриманням в Університеті ОСОБА_1 залишається невідшкодованою.
Пунктом 7 «Про відшкодування витрат…», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, визначено: «У разі відмови курсанта добровільно відшкодовувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку».
Отже, невідшкодування відповідачем, на користь Харківського Національного університету Повітряних Сил суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Державного бюджету України та у кінцевому рахунку може призвести до зниження боєздатності Збройних Сил України. Неотриманні державою кошти на національну оборону, у свою чергу, завдає економічну шкоду безпосередньо і інтересам держави.
Відповідно до ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України», Міністерством оборони України, як центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, яке згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах до теперішнього часу будь-яких заходів по стягненню зазначеної заборгованості до бюджету не вчинено, враховуючи наявні порушення інтересів держави з боку дій відповідача, вказана заява подається в інтересах держави у зв`язку з заподіянням шкоди її економічним та оборонним інтересам.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 4, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 200, 258, 259 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Військового прокурора Харківського гарнізону, в інтересах держави, уповноваженим органом якого є: Міністерство оборони України, Харківський Національний університет Повітряних Сил ім. І.Кожедуба - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Л. О. Якименко