ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м.Херсон

Номер справи: 647/625/18

Номер провадження: 22-ц/819/271/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області у складі судді Кириленко М.О. від 26 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє від її імені, до Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Раківка Бериславського району Херсонської області помер її батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки на території Раківської сільської ради, яка в свою чергу була ним прийнята у спадщину після смерті дружини ОСОБА_5.

Позивачка зазначила в обґрунтування позову, що після смерті батька прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, відповідно до вимог закону, який діяв до 01.01.2004 року (ст. 549 ЦК УРСР). Окрім того на момент смерті спадкодавця проживала з ним разом, що підтверджується копією талону реєстрації в Бериславському РС УДМС.

Просить встановити факт прийняття нею спадщини з метою реалізації прав спадкування та в зв'язку з тим, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 11,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 2000 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 26 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_3 до Раківської сільської ради Бериславського району про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги повністю. При цьому просить взяти до уваги, що суд першої не дав належної оцінки обставинам щодо прийняття нею спадщини після смерті батька фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (предметами вжитку та меблями), а тому не було необхідності звертатись до нотаріуса в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Окрім того, на думку скаржника, суду першої інстанції надано достатньо доказів на підтвердження проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на момент його смерті та користування речами спадкодавця до теперішнього часу (надані фото, талон на реєстрацію, опитані свідки). Суд першої інстанції дав невірну оцінку погосподарській книзі щодо відомостей про вибуття ОСОБА_2 з с. Раківка в 2001 році.

Також ОСОБА_2 не погоджується із посиланням суду першої інстанції на наявність рішень суду про визнання спадщини відумерлою, що на думку скаржника не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 та адвокат Підсосенська Н.І., яка діє в її інтересах, підтримали апеляційну скаргу та пояснили, що позивачка проживала в АДРЕСА_1 до січня 2003 року та прийняла спадщину після смерті батька, який фактично її прийняв після смерті його дружини ОСОБА_5 (матері позивачки). Просять дати правильну оцінку показам свідків, які підтвердили прийняття позивачкою у спадщину рухомого майна, належного спадкодавцю. Окрім того, заявили про фальшивість доказу, а саме погосподарської книги, оскільки в матеріалах справи є копія цієї книги, в якій міститься запис у рядку 12 про вибуття ОСОБА_2 у 2001 році, а в оригіналі книги та копії, наданій позивачу на її запит, міститься запис цього ж змісту також у рядку 16.

Просять задовольнити позов та не брати до уваги довідку сільської ради про вселення квартиранта у будинок, що перебуває у комунальній власності, в якому жили батьки позивачки.

Адвокат ОСОБА_7, яка діє в інтересах Раківської сільради апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення та пояснила, що позивачка не була зареєстрована в селі Раківка на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4, будь-яких належних і допустимих доказів цих обставин суду не надала. Свідки, опитані в суді першої інстанції могли лише підтвердити, що зображені на фотографіях шафа та телевізор належали батькам позивачки, хоча ці пояснення не можуть свідчити про прийняття спадщини. Предмети побуту не мають індивідуальних ознак і сумнівно, як можна їх опізнати через 16 років після смерті спадкодавця. Окрім того, свідки - жителі м. Берислав, а не с. Раківка де мешкав спадкодавець.

Також просить взяти до уваги, що будинок, в якому проживали батьки позивачки є комунальною власністю і після смерті ОСОБА_4 будинок був переданий у користування ОСОБА_8, що підтверджується довідкою сільради і записом у погосподарській книзі.

З приводу фальшивості доказу, а саме погосподарської книги адвокат ОСОБА_7 пояснила, що дійсно в матеріалах справи є копія цієї книги із записами про вибуття ОСОБА_2 у 2001 році у графі 12. Саме цей запис був оцінений судом першої інстанції щодо вибуття (тимчасово) позиваки у 2001 році. На теперішній час у погосподарській книзі є також запис того ж змісту у гр.16. Оскільки останній запис продубльовано та не змінює змісту первісного запису щодо вибуття позивачки у 2001 році - у гр. 12, вважає доцільним не брати до уваги продубльований запис у графі 16, що не змінює первісного змісту відомостей, внесених до погосподарської книги та не вказує на фальшивість цього доказу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивачки - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 - батько позивачки (а.с.14, 15,16,17).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 16.10.2000 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 11,95 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

З довідки Раківської сільської ради Бериславського району №211 від 13.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 з 07.09.1978 року і по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею за цією адресою з 07.09.1978 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 проживав чоловік ОСОБА_4 (а.с. 18).

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що у 2017 році ОСОБА_2 зверталася до Бериславської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 11,95 га, що розташована на території Раківської сільської ради Бериславського району, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно відповіді Бериславської державної нотаріальної контори від 04.12.2017 р. №1519/01-16 у шестимісячний строк заяви про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_4 не надходили. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки виданої Раківською сільською радою 13.09.2017 року за №212 разом з померлим за однією адресою ніхто не був зареєстрований. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 11).

Також судом першої інстанції встановлено, що рішеннями Бериславського районного суду Херсонської області №2-о-258/10 та №2-о-237/10 від 20.12.2010 року за заявою Раківської сільської ради визнано відумерлою спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які проживали за адресою АДРЕСА_1 та передано у власність територіальної громади Раківської сільської ради Бериславського району право на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 11,95 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 16.10.2000 року (а.с.29, 30).

Таким чином, в матеріалах справи є чинні рішення суду, які мають преюдиціальне значення та якими встановлено наявність вимог, передбачених ст. 1277 ЦК України, а саме неприйняття спадкоємцями спадщини, визнано спадщину у вигляді земельної ділянки на яку претендує позивачка відумерлою і передано у власність Раківської сільської ради.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарські, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, оскільки таке право власності передано сільській раді на підставі рішення суду, яке є чинним та ніким не оспорено і не скасовано.

Окрім того, суд першої інстанції дав належну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність належних і допустимих доказів проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на момент його смерті та щодо фактичного вступу в управління майном спадкодавця.

Зокрема, як в суді першої так і апеляційної інстанції позивачка заявляла про управління земельною ділянкою, що є предметом позову, та отримання орендної плати від орендаря після смерті батьків, однак жодного доказу на підтвердження зазначених обставин не надано.

Доводам позивача про те, що у неї у володінні знаходиться рухоме майно, належне її батькові - спадкодавцю, померлому у 2002 році, суд першої інстанції дав належну оцінку, зазначивши про неналежність і недопустимість досліджених доказів, як таких що не можуть достеменно підтвердити обставини, на які посилається позивачка як на підставу позову.

Окрім того, в ході апеляційного розгляду Раківською сільською радою Бериславського району надано довідку про те, що на балансі сільради знаходиться будинок, в якому раніше проживав ОСОБА_4 та після його смерті 23.03.2002 року в будинок заселився і зареєструвався громадянин ОСОБА_8, де зареєстрований по теперішній час.

Вказані обставини підтверджуються записами в погосподарській книзі по особовому рахунку НОМЕР_2, згідно яких станом на 01.01.2003 року в будинку проживав ОСОБА_8, 1977 року народження, із співмешканкою ОСОБА_10, 1979 року народження (а.с. 31-32).

Наданий позивачкою талон реєстрації за місцем проживання у м. Берислав від 13.02.2008 року підтверджує зміну місця реєстрації в межах міста Берислав з АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 і підтверджується офіційними відомостями з паспорта позивачки. При цьому відомості щодо часу прибуття до адміністративно-територіальної одиниці у січні 2003 року в село Раківка Бериславського району Херсонської області внесені позивачкою та не підтверджені офіційними відомостями.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо помилковості висновків суду першої інстанції не можуть бути прийняті, як такі, що суперечать об'єктивно встановленим судом фактичним обставинам справи та позбавлені правового обґрунтування.

З приводу заяви адвоката Подсосенської Н.І. щодо фальшивості доказу, а саме погосподарської книги Равківської сільської ради Бериславського району за 2001-2005 роки по особовому рахунку НОМЕР_2 щодо домогосподарства ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії погосподарської книги Раківської сільської ради, долученої в суді першої інстанції, по особовому рахунку НОМЕР_2 в графі 12 є запис щодо вибуття члена домогосподарства ОСОБА_2 у 2001 році. В ході апеляційного розгляду оглянуто оригінал погосподарської книги та встановлено, що по особовому рахунку НОМЕР_2 внесено додатковий запис у гр. 16 (щодо вибуття ОСОБА_2), який дублює первісний запис цього ж змісту у гр.12.

За таких обставин, враховуючи покази представника сільської ради - адвоката ОСОБА_7, яка пояснила, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції в погосподарській книзі був лише один запис у графі 12 щодо вибуття ОСОБА_2 у 2001 році, який і був оцінений судом, а запис у графі 16 не містить нової інформації та був продубльований пізніше невідомо з яких підстав, та судом першої інстанції не оцінювався, отже внесення запису у гр.16 по особовому рахунку НОМЕР_2 в погосподарській книзі Раківської сільради не може братися до уваги. Наявність продубльованого запису не впливає на висновки суду та не вказує на фальшивість всієї погосподарської книги і внесених до неї записів.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки порушень, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і має бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 26 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 17 грудня 2018 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова