Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1474/18
Провадження № 2/280/937/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді - Янчук В.В.,

при секретарі - Кумечко С.М.,

розглянувши в залі суду в м.Коростишів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

В вересні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві особистої власності на підставі договору дарування від 22.10.1996 р. належить 44/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1. Інша частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належить на праві особистої власності батьку позивача ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності НОМЕР_1 від 19.03.1983 р. Позивач зазначила, що відповідач не належала до членів родини та була зареєстрована в будинку на її прохання для вирішення тимчасових житлових проблем. Після вирішення питання про реєстрацію місця проживання, відповідач переїхала на постійне місце проживання до м. Києва. Відповідач понад один рік без поважної причини відсутня за місцем реєстрації, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по його утриманню. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вибула на інше постійне місце проживання, добровільно не змінила реєстрацію місця проживання, не є членом сім'ї та не проживає за зареєстрованою адресою, позивач просить визнати останню, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов.

На адресу суду від третьої особи у справі ОСОБА_3 надійшла письмова заява, відповідно до якої, він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що із наявного в матеріалах справи договору дарування жилого будинку від 22.10.1996 року складеного приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Владикою І.В. та зареєстрованого в реєстрі № 62 ОСОБА_5 належить 44/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1 (а.с.9,11).

Інших 56/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами належить на праві особистої власності ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 від 19.03.1983 р. на право особистої власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами та записаний в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером 1183 ( а.с. 10).

Відповідно до будинкової книги реєстрації громадян в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані наступні громадяни: ОСОБА_3, з 23.06.1984 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 29.08.2015 року, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з 29.09.2017 року (а.с.12-13).

З акта депутата Коростишівської міської ради № 1887 від 20.09.2018 року вбачається, що відповідач з моменту реєстрації, тобто з 29.08.2015 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак не проживає за вказаною адресою з моменту реєстрації, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні будинку не бере, спільного господарства з власниками не веде (а.с.14).

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності ОСОБА_2 у жилому будинку, що належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку позивача понад встановлені законом строки, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

Відповідно до п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,81,141, 258,263-265,268 ЦПК, ст.319,391 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: жилим будинком по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати - судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Суддя: В.В.Янчук