ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5187/18
Провадження № 2/210/2152/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" жовтня 2018 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання за адресою,
14 вересня 2018 року до суду звернулися позивачі з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначають, що у 2012 року чоловікові позивачки ОСОБА_6, який є батьком Позивачів було видано ордер на жилу площу в гуртожитку на право зайняття з сім'єю з п'яти осіб жилої площі в гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, буд. №6 кімнати №123, 139. ОСОБА_6 помер та з 07 вересня 2012 року Позивачка, яка на теперішній час є наймачем вказаних жилих приміщень, а також її діти - Позивачі зареєстровані та постійно проживають за вказаною адресою. Позивачі звернулися до виконкому Металургійної районної у місті ради з питання приватизації вказаних жилих приміщень у гуртожитку, подавши необхідний пакет документів однак їм було відмовлено оскільки відсутні документи про невикористання Позивачкою та її синами житлових чеків для приватизації житла за періоди з листопада 1999 року по квітень 2001 року та з лютого 2004 року по вересень 2012 року. Тому просять суд встановити факт постійного проживання Позивачів за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна). АДРЕСА_1 у період з 23 жовтня 1999 року по 26 квітня 2001 року та з 06 лютого 2004 року по 06 вересня 2012 року включно.
В судове засідання сторони не викликалися.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом з письмових матеріалів справи встановлено, що 09 квітня 2012 року чоловікові позивачки ОСОБА_6, який є батьком Позивачів було видано ордер №26 на жилу площу в гуртожитку на право зайняття з сім'єю з п'яти осіб жилої площі в гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, буд. №6 кімнати №9123, 139 (а.с.5).
З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2016 року ОСОБА_6 помер (а.с.8).
З 07 вересня 2012 року Позивачка, яка на теперішній час є наймачем вказаних жилих приміщень, а також її діти - Позивачі зареєстровані та постійно проживають за вказаною адресою, що підтверджується відмітками у паспортах (а.с. 21-24).
Позивачка та її сини звернулися до виконкому Металургійної районної у місті ради з питання приватизації вказаних жилих приміщень у гуртожитку, подавши необхідний пакет документів.
Відповідно до матеріалів справи, 15 серпня 2018 року рішенням виконкому Металургійної районної у місті ради №305 було відмовлено Позивачам в передачі вказаних жилих приміщень у гуртожитку в приватну спільну часткову власність, оскільки відсутні документи про невикористання Позивачкою та її синами житлових чеків для приватизації житла за періоди з листопада 1999 року по квітень 2001 року та з лютого 2004 року по вересень 2012 року (а.с. 9).
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.
Згідно п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства України, №396 від 16.12.2009 року, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. При цьому, згідно п.20 Положення, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.
Відповідно до положень статей 4 та 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 2013 року № 2482-ХІІ житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Громадяни, що мають житло на праві власності, можуть використовувати одержані житлові чеки для придбання частки майна державних підприємств, земельного фонду. Таким же чином можуть використовувати житлові чеки громадяни, які отримали їх в порядку компенсації за приватизовану квартиру (будинок). Якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.93 N 305 "Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків" останні підлягають випуску у вигляді приватизаційних депозитних рахунків, порядок відкриття яких та здійснення з них платежів регулювалось Положенням «Про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків і здійснення з них платежів», затвердженим наказом Національного банку України від 15.03.93 N 30, яке втратило чинність з моменту введення в дію постанови Правління Національного банку України від 27.04.2000 N 179 "Про затвердження Положення про порядок відкриття приватизаційних депозитних рахунків за житловими чеками та здійснення з них платежів".
Відповідно до вказаної постанови житлові чеки - це приватизаційні папери, які засвідчують право власника на безоплатне одержання в процесі приватизації частки державного житлового фонду.
З метою використання житлових чеків за їх призначенням в установах Ощадбанку України відкриваються приватизаційні депозитні рахунки, на які зараховується повна номінальна вартість житлових чеків громадян.
У процесі приватизації громадянами займаного житла відбувається списання коштів з їх приватизаційних депозитних рахунків на підставі приватизаційного платіжного доручення, яке підтверджує, що громадяни України або особа, яка має на це повноваження, доручає установі банку здійснити переказ належної суми зі свого депозитного рахунку на позабалансовий рахунок відповідного позабюджетного фонду приватизації.
Починаючи з 13.12.1985 року Позивачка та її сини після їх народження були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.10.1999 року (а.с. 10-12).
У період з 27.04.2001 року по 05.02.2004 року Позивачка та її сини були зареєстровані за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).
Починаючи з 07.09.2012 року по теперішній час Позивачка та її сини зареєстровані у гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, буд. №6 кімнати №123,139, що підтверджується відмітками у паспортах (а.с.21-24).
За вказані періоди Позивачами в орган приватизації були представлені довідки АТ «Ощадбанк» щодо невикористання житлових чеків (а.с. 15-18).
Судом встановлено, що у спірний період починаючи з 23 жовтня 1999 року по 06 вересня 2012 року позивачі фактично проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Мелешкіна)АДРЕСА_2, що підтверджується актом мешканців будинку від 27.08.2018р., підписи яких засвідчені майстром та начальником дільниці ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.19)
З довідки №450/15-21 від 29 серпня 2018р. АТ «Ощадбанк», виданої на ім'я позивачів, вбачається, що останні не використали житлові чеки на приватизацію житла за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна)АДРЕСА_2 (а.с. 20).
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення факту, що Позивачі постійно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Мелешкіна). АДРЕСА_1 у період з 23 жовтня 1999 року по 26 квітня 2001 року та з 06 лютого 2004 року по 06 вересня 2012 року включно, необхідно останнім для реалізації їхнього права передбаченого ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
У відповідності з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», №5 від 31.03.1995 року, наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Таким чином, у звязку з наведеним позовна заява підлягає задоволенню.
До звернення до суду про визнання юридичного факту, заявником були проведені всі можливі дії щодо поновлення свого права на приватизацію житла, але діючим законодавством не визначено іншого порядку їх встановлення, окрім судового провадження.
Факти, які піддягають встановленню /а саме, наявність у заявника житлових чеків та його постійного проживання без реєстрації/, мають юридичний характер, тобто відповідно до закону викликають юридичні наслідки: виникнення майнового права на приватизацію державного житла.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1, 2, 3, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст.1-13,76-81, 83,89, 223,293,315, 316, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання за адресою, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого (Мелешкіна). АДРЕСА_1 у період з 23 жовтня 1999 року по 26 квітня 2001 року та з 06 лютого 2004 року по 06 вересня 2012 року включно.
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко