Дата документу 12.12.2018 Справа № 330/24/18
Запорізький апеляційний суд
Є.У.№330/24/18 Головуючий у 1 інстанції: Гусарова В.В.
№ 22-ц/807/332//18 Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2018 року у складі судді Гусарової В.В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.11.2012 року, відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку діє картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку»,які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі,встановленому «тарифами банку», які викладені на банківському сайті,з розрахунку 360 календарних днів на рік,що підтверджується пунктом 2.1.1.12.6«Правил користування платіжною карткою». Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3. до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.11.2017 року має заборгованість - 39292 гривні 37 копійок, яка складається з наступного: 4036,19 грн. - заборгованість за кредитом; 30408,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1847,26 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2011 року у розмірі 39292 гривні 37 копійок та судові витрати у розмірі 1600 гривень 00 копійок.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 39292,37 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Судом першої інстанції встановлено, що 22.11.2012 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку, складає між ним та банком договір.

Із вказаної заяви вбачається, що підписавши заяву, відповідач ОСОБА_3 ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розміщеними на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Також в заяві зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, для ознайомлення, що засвідчується підписом ОСОБА_3 в Заяві про приєднання.

Згідно поданої до банку заяви, відповідач зобов'язався самостійно ознайомлюватися зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів на сайті Приватбанку.

У заяві, яку підписав ОСОБА_3 вказано, що він ознайомлений з Правилами надання послуг, які надаються йому в залежності від оформлюваного продукту - в даному випадку це є правила користування платіжною карткою, оскільки предметом договору є платіжна карта. Відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, погодився, що вказана анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно наданого банком розрахунку, відповідач порушив зобов'язання щодо порядку погашення суми кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір вказаної заборгованості відповідачем не спростовано під час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що кредитний договір між сторонами не укладався, а заяву-анкету не можна вважати договором про надання кредиту є безпідставними, оскільки підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідач погодився, що вказана анкета-заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами становить між сторонами договір про надання банківських послуг.

Крім того, дії відповідача свідчать про користування ним кредитними коштами та про наявність кредитних відносин між сторонами, тобто відповідач користувався кредитними коштами, що не заперечується ним, незважаючи на його твердження про відсутність належного договору.

Враховуючи викладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за договором підтверджене належними та допустимими доказами, виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, суд дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту - 4036,19 грн., заборгованість за пенею - 2500 грн.

Проте вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення пені і штрафів підлягають частковому задоволенню.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до Умов при порушенні строків платежів позичальник сплачує штраф - 500 грн.+5% від суми позову. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів нараховується за кожен день прострочення зобов'язання -0,0001% від суми простроченого платежу, проте не менше ніж 50 грн.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до положень ст.. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову банку про стягнення штрафів в сумі 2347,26 грн.

Крім того, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З огляду на наведене відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

В позовній заяві ПАТ КБ « ПриватБанк» зазначає, що кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки ( а.с.4).

Кредитна картка №274373 , яка була отримана відповідачем з терміном дії до 08/16.

Виходячи з наведеного підлягають стягненню нараховані проценти за період з 23.11.2012 року по строк дії кредитної картки - серпень 2016 року відповідно до розрахунку заборгованості в розмірі 8411,65 грн.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню згідно з п. 2,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» та стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором, в сумі 14947,84 грн. яка складається з 4036,19 грн. - заборгованість за кредитом, 8411,65 грн. - заборгованість по процентам, 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією. В іншій частині позову АТ КБ «Приватбанку» відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач має право на компенсацію з позивача судового збору сплаченого ним за подачу апеляційної скарги в сумі 878,30 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2018 року по цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.11.2012 року в сумі 14947,84 грн. яка складається з 4036,19 грн. - заборгованість за кредитом, 8411,65 грн. - заборгованість по процентам, 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 878,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: