Справа №303/1043/18
Ряд. стат. звіту - 26
14 травня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.
при секретарі Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,-
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив.
Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що 01.12.2010 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 3000 доларів США, які зобовязувався повернути вчасно до 31.12.2015 року, що підтверджується розпискою від 01.12.2010 року.
Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасниками судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ні встановлено договором.
Як вбачається із змісту розписки від 01.12.2010 року предметом позики були кошти взяті в борг в сумі 3000 доларів США, які позичальник ОСОБА_3 зобовязувався повернути ОСОБА_1 в тій самій сумі у строк до 31.12.2015 року.
За своє суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобовязання повернути суму позики у строк та порядку, що передбачені договором.
З цього питання викладена правова позиція ВСУ (у справі №6-63цс13 від 18.09.2013 року).
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.
Також до цього зводяться правові висновки викладені у постанові ВСУ (у справі №6-1967цс15 від 11.11.2015 року).
Таким чином, враховуючи зміст розписки від 01.12.2010 року наданої ОСОБА_3 суд вважає, що вона є борговою в розумінні ст.ст. 1046-1050 ЦК України. Дана розписка містить зобовязання про повернення коштів взятих в борг, а також дату 31.12.2015 року.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 610, 611, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий Ю.Ю. Куцкір