Провадження № 2/522/9333/18
УХВАЛА

19 грудня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки та припинення права на частку в спільному майні,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 175 934,00 грн. - грошової компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; право ОСОБА_1 на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, припинити з дня отримання ОСОБА_1 грошової компенсації та визнати з цієї дати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Одночасно представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2/3 частини спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 2/3 частини спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1, Ка належить ОСОБА_2

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що ОСОБА_2 заявила ОСОБА_1, що якщо остання буде наполягати на користуванні своєю власністю, ОСОБА_2 подарує свою частку квартири племіннику. Також представник позивача вказує, що відчуження відповідачем своєї частки у спільній частковій власності шляхом дарування заведе справу в глухий кут, зробить неможливим вирішення даного судового спору, унеможливить виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, представник позивача - ОСОБА_3 у вищезазначеній заяві про забезпечення позову не довела існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда