Номер провадження: 22-ц/785/146/18
Номер справи місцевого суду: 497/1262/17
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

За участю секретаря: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало до суду апеляційну скаргу, у якій,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, апеляційна скарга обгрунтована тим, що строк позовної давності банком не пропущено, оскільки відповідач останній раз вносила кошти на погашення заборгованості 15.09.2014 року, а до суду з даним позовом банк звернувся 19.08.2017 року, що підтверджується кур'єрською накладною та відповідно позов був зареєстрований в суді 29.08.2017 року, що підтверджується вхідним штампом суду.

На апеляційну скаргу представником ОСОБА_2- ОСОБА_3 подано відзив.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 10 квітня 2018 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно ст.274 ЦПК України вказана справа відноситься до категорії малозначних справ.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 15.10.2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на це, підписавши Заяву разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою між ним та Банком, що, згідно Договору, підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З розрахунку заборгованості та Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт, наданого позивачем, виконання позичальником зобов'язань за Умовами кредитування передбачалось щомісячними платежами.

Відповідач ОСОБА_2, в порушення умов кредитного договору, несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала кредитну заборгованість .

Перший внесок позичальником було здійснено - 15.10.2013 року.

Наступний платіж мало бути внесено - 15.11.2013 року.

Проте, наступний платіж було внесено 19.04.2014 року.

Тобто, ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість на загальну суму 17 317, 71грн. що складається з: 1 897,36грн. - заборгованість за кредитом; 14 119,51грн. -заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500,00грн. - штраф - фіксована частина; 800,84грн. - штраф (відсоткова складова).

Встановивши наявність порушення договірних зобов'язань з боку відповідача місцевий суд, разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що оскільки, перший внесок відповідачем на погашення заборгованості було внесено 15.10.2013 року то наступний платіж мав бути внесений 15.11.2013 року, проте відповідач внесла його 19.04.2014 року, отже порядок виконання позичальником зобовязання таправа кредитора було порушено 16.11.2013 року, а до суду позивач звернувся з позовом лише 29.09.2017 року, пропустивши таким чином передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості перший внесок відповідачем на погашення заборгованості було внесено 15.10.2013 року останній платіж по сплаті кредиту здійснено відповідачем 15.09.2014 року у розмірі 110 грн, з позовом представник позивача звернувся 19.08.2017 року, позов до суду було відправлено 19.08.2017 року, що підтверджується кур'єрською накладною та позовна заява у суді була зареєстрована 29.08.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

При цьому , термін дії картки встановлено до 07.2017 року, що підтверджується довідкою Комерційного банку «ПриватБанк» та копією самої картки, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом - 17 317, 71 грн., що складається з: 1 897,36грн. - заборгованість за кредитом; 14 119,51грн. -заборгованість за відсотками за користування кредитом; 500,00грн. - штраф - фіксована частина; 800,84грн. - штраф (відсоткова складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають судові витрати: у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1600 грн., у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції - 1 760 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, ЦПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 17317 грн. 71 коп. (сімнадцять тисяч триста сімнадцять гривень, 71 коп.) за кредитним договором № б/н від 15.10.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп. за розгляд справи у суді першої інстанції та 1 760 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 24.04.2018 року