Провадження № 2/522/1863/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить зняти арешт з майна та заборону відчуження з усього майна належного йому, накладений Постановою державного виконавця Моргун О.В. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.12.2014 року (ВП № 44883432).

При цьому позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить частину будинку № 21 по вулиці Житкова в м. Одеса. В липні 2017 року, йому стало відомо, що на належну йому частину будинку, відповідно до Постанови ВП № 44883432 від 29.12.2014 року, виданої Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, накладено арешт для забезпечення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.01.2011 року за позовом ВАТ ЕК «Одесаобленерго» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ВАТ ЕК «Одесаобленерго» грошових коштів за спожиту електроенергію у розмірі 6432,58 гривень. Як видно з тексту постанови, заборгованість за спожиту електроенергію виникла за адресою в квартира АДРЕСА_1. За цією адресою позивач ніколи не мешкав, комунальними послугами не користувався і не є власником вказаної квартири. Крім того у зазначеній постанові вказане прізвище боржника як «Моісеєнко» тоді коли прізвище позивача значиться як «Мойсєєнко».

Він звернувся з відповідною заявою до відповідача з проханням зняття арешту на його майно, але йому було розяснено, 27.02.2017 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, з причин не знайдення боржника за адресою, зазначеною у виконавчому документі, тобто в квартира АДРЕСА_1. Додатково було розяснено, що він має право звернутися до суду згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" з заявою про зняття арешту з майна, що належить, йому, на праві власності.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю та за відсутністю позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 25.04.2014 року № 756, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, останній є власником 1/4 частини будинку № 21 по вулиці Житкова в м. Одеса. Право власності позивача зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.04.2014 року.

Згідно Постанови ВП № 44883432 від 29.12.2014, виданої Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та накладено заборону на відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2.

Згідно Постанови про повернення виконавчого документу стягувану ВП № 51892371 від 27.02.2017 р., виданої головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області виконавчий лист повернуто стягувачу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки жодних виконавчих документів про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 в Приморському відділі державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні не знаходиться, тому суд вважає, що накладений арешт та заборона відчуження майна, належного позивачу, порушує його право власності.

Таким чином, слід зняти арешт з майна та заборону відчуження з усього майна належного позивачу, накладений Постановою державного виконавця Моргун О.В. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.12.2014 року (ВП № 44883432).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна та заборону відчуження з усього майна належного ОСОБА_1, накладений Постановою державного виконавця Моргун О.В. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 29.12.2014 року (ВП № 44883432).

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.І.Загороднюк

18 квітня 2018 року