Справа №:755/1249/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю: представника позивача Дацюка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Акціонерна компанія «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виготовити технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 та його копію надати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №61 від 13.02.2015 року «Про організаційно - правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва об'єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до норм діючого законодавства та статутних завдань підприємство є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Працівниками ЖЕД-411, яке в свою чергу є структурним підрозділом позивача, проведено перевірку скарг мешканців будинку щодо незадовільної роботи опалення квартир по стояку будинку. За результатами перевірки було встановлено, що мешканцями квартири АДРЕСА_1 проведено перепланування квартири (об'єднано лоджію з кухнею), що призвело до збільшення опалювальної площі, що підтверджується актом позивача від 15 грудня 2017 року. Мешканцями вказаної квартири є відповідачі по справі. Відповідачам було направлено припис про приведення квартири у попередній стан у відповідності до проектної документації на будинок, який не було виконано. Технічний паспорт (з урахуванням перепланування) на квартиру АДРЕСА_1, позивачу також не надано, що на його думку унеможливлює виконання ним як балансоутримувачем вимог Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, які затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, а саме - забезпечення своєчасних змін до технічного паспорту на багатоквартирний будинок. Також, позивачем здійснюється надання інформації про характеристики житлового будинку, зокрема опалювальної площі квартир та нежитлових приміщень, до постачальника послуг із централізованого опалення ПАТ «Київенерго». У зв'язку із наведеним, позивач позбавлений можливості повідомити постачальника про збільшення опалювальної площі квартири (за рахунок об'єднання кухні та лоджії) для коригування плати за централізоване теплопостачання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2018 року у вказаній справі було закінчено підготовче провадження у даній цивільній справі та призначити її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача - Дацюк І.І. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що відповідачами було здійснено переобладнання своєї квартири АДРЕСА_1 шляхом винесення дверей та вікна кухні на балкон, у зв'язку з чим опалювальна площа збільшилася і по даному стояку виникла проблема опалювання інших квартир даного будинку, що в свою чергу призвело до неналежного надання житлово-комунальних послуг вищевказаним квартирам будинку. Саме у зв'язку з даними діями позивач і звертається до суду для приведення попереднього стану для здійснення нарахування коштів за опалення по технічному паспорту, який мають виготовити відповідачі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судові засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили, відзив на позовну заяву не подали.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу без участі представника товариства.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та представника третьої особи на підставі наданих суду доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, з позиції належності та допустимості, приходить до наступного.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №61 від 13.02.2015 року «Про організаційно - правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання житлові приміщення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-16).

Відповідно до пункту 2.1. Статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської державної адміністрації від 06.01.2015 р. №4, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об'єктів благоустрою та отримання прибутку (а.с. 25 - 29).

Відповідно до Договору №0410002 від 31 травня 2015 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розподіл функцій та відповідальності між Виконавцем та Балансоутримувачем, постачання послуг з централізованого опалення до житлового будинку здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58 - 63).

Розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва від 21 жовтня 1999 р. №49-521, квартиру АДРЕСА_1 передано у спільну приватну власність наймача ОСОБА_2 та членів її сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.с. 7).

Відповідно до довідки про місце проживання та склад сім'ї, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник особового рахунку), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (чоловік), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (син), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (дочка), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (онука), ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 (мати) (а.с. 6).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині заявлених позовних вимог, сторона позивача, посилається, зокрема, на той факт, що внаслідок об'єднання відповідачами лоджії свої квартири з кухнею відбулося збільшення опалювальної площі, що призвело також до розбалансування системи центрального опалення житлового будинку.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Так, згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 складеного комісією у складі: інженера ЖЕД 411 - ОСОБА_10, майстра тех. дільниці ЖЕД 411 - ОСОБА_11, майстра з ремонту ЖЕД 411 - ОСОБА_12 та затвердженого 15 грудня 2017 року начальником ЖЕД № 411, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 було виявлено перепланування вказаної квартири шляхом об'єднання лоджії з кухнею (без винесення батареї), та встановлено, що в зв'язку із переплануванням, що є відхиленням від проекту та збільшенням опалювальної площі, мешканцям зазначеної квартири необхідно надати позивачу дозвільні документи. В разі відсутності дозвільних документів мешканцям квартири необхідно привести квартиру в первісний стан згідно проекту (а.с. 8).

29 листопада 2017 року на адресу квартири АДРЕСА_1 позивачем було направлено припис, відповідно до якого мешканцям вказаної квартири запропоновано терміново відновити порушене перепланування в квартирі згідно проектної документації поверхового плану на будинок та надати документи в ЖЕД по переплануванню, а саме: збільшення опалювальної площі та повідомлено про спричинене розбалансування системи центрального опалення житлового будинку, що призвело до незадовільної роботи опалення квартир по стояку (а.с. 9).

Відповідно до частини 2, 3 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

З огляду на викладені правові принципи, закріплені Конституцією України та Цивільним кодексом України, рішення суду у справі, яка стосується присудження відповідачу виконання певного обов'язку, повинно ґрунтуватися на зобов'язальних правовідносинах, що виникли між сторонами на підставі правочину, акта законодавства або у передбачених законом випадках - безпосередньо з акту органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Порядок та методика проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд визначені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №127 від 24.05.2001 р. «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна».

Згідно із пунктом 2.1. цієї Інструкції визначено, що багатоквартирний житловий будинок - це житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Технічній інвентаризації підлягають як квартирні житлові будинки та гуртожитки загалом, так і їх основні елементи: секції; поверхи (надземні, цокольні, підвальні, технічні, мансардні); сходово-ліфтові вузли; квартири (групи квартир); квартири в одноквартирних (садибних) житлових будинках; кімнати, житлові осередки, секції у гуртожитках.

Пунктом 1.2. Інструкції встановлено, що технічна інвентаризація проводиться у таких випадках: перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва; перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу, об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділення частки з об'єкта нерухомого майна, крім випадків, коли в результаті такого поділу, об'єднання або виділення частки завершений будівництвом об'єкт приймався в експлуатацію. В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за бажанням замовника.

Отже, згідно з вимогами Інструкції обов'язкове проведення інвентаризації здійснюється, зокрема, перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, у тому числі після проведення реконструкції та капітального ремонту.

Разом із тим, статтею 152 Житлового кодексу УРСР, встановлено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

При цьому, в судовому засіданні судом не було встановлено, а стороною позивача не було надано належних та достовірних доказів в підтвердження сукупності фактів того, що проведення перепланування у квартирі відповідачів потребувало отримання дозвільної документації, зокрема факту того, що перепланування відбулося із втручанням в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, що в свою чергу потребувало необхідності введення об'єкта в експлуатацію після завершення робіт, у зв'язку з чим і не було встановлено обов'язку проведення технічної інвентаризації об'єкта. Разом з тим, актом про обстеження квартири, затвердженим 15 грудня 2017 року начальником структурного підрозділу позивача - начальником ЖЕД №411, не встановлено, чи було в межах перепланування здійснено втручання в несучі конструкції будівлі та/або інженерні системи загального користування. Крім того, в акті відсутні будь - які дані стосовно того, чи проводилося обстеження квартири за участі її власника або інших зареєстрованих мешканців цієї квартири, та за чиєї саме участі здійснювалося таке обстеження. Не містить акт і відомостей про те, чи було відповідачів ознайомлено із даним актом обстеження.

Крім того, суд критично ставиться до дослідженого в ході судового розгляду письмового доказу - припису структурного підрозділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 29.11.2017 р., як доказу повідомлення відповідачів про необхідність виготовлення технічної документації на переобладнання, оскільки останній стосувався саме усунення відповідачами перепланування квартири. При цьому, вказаний припис датований 29 листопада 2017 року, тобто складений до дати затвердження акту про обстеження квартири відповідачів (15 грудня 2017 року), що в свою чергу свідчить про те, що припис було направлено на адресу відповідачів до затвердження виявленого, на думку позивача, перепланування. В свою чергу, позивачем суду не було надано належних доказів вручення вказаного припису відповідачам, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи були відповідачі поінформовані, як про складення акту виявленого перепланування квартири, так і про необхідність виготовлення технічної документації на вказане перепланування.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні за змістом положення встановлено і в частині 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, згідно із якою суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Акціонерна компанія «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», відшкодування судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 1, 11 ЦК України, ст. 152 Житлового кодексу Української РСР, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики №127 від 24.05.2001 р., ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (, м. Київ вул. Челябінська, 9-Г) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (АДРЕСА_1), третя особа: Акціонерна компанія «Київенерго» (м. Київ, вул Мельникова, б. 31) про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя: