Справа №295/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Зубрицькій Т.Л.

розглянув в судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про закупівлю сільськогосподарської продукції,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що 03.02.2017 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір про закупівлю сільськогосподарської продукції, за умовами якого позивач як продавець зобов»язався продати, а відповідач, що виступив покупцем, прийняти сільськогосподарську продукцію, здійснити її оплату в строк по 12.02.2017 року.

Посилаючись на порушення умов договору з боку відповідача, позивач просить стягнути заборгованість в сумі 994 596,28 грн., що включає, заборгованість за поставлене майно в розмірі 783 935,00 грн., три відсотки річних в сумі 20 168,00 грн., пеню в сумі 101 761,21 грн., інфляційні втрати 88 732,07 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

За положеннями ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд звертає увагу, що договором, поданим на підтвердження позовних вимог, обумовлено право покупця здійснювати розрахунок як в готівковій так і в безготівковій формі. Згідно п.1 Постанови Національного Банку України від 06.06.2013 N 210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» (чинній на час, вказаним датою укладення угоди) установлено граничну суму розрахунків готівкою, зокрема: між фізичною особою та підприємством (підприємцем) протягом одного дня в розмірі 50 000 грн.

Пунктом 7.46 затвердженим постановою Національного Банку України від 15.12.2004 N 637 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (чинній на час, зазначеним у договорі), вказано, що для контролю за дотриманням підприємствами (підприємцями) установлених обмежень під час здійснення ними готівкових розрахунків між підприємствами (підприємцями) та фізичними особами перевіряються розрахункові операції конкретного підприємства (підприємця).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що його довіритель займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, має в оренді земельні ділянки. На уточнюючі запитання суду зауважив, що власних вантажних автомобілів позивач не має, вивіз продукції здійснював відповідач. Останній сам звернувся за купівлею продукції, добросовісна поведінка особи як покупця забезпечувалась написанням накладних, а тому доведеність платоспроможності, з»ясування обставин щодо роду занять відповідача не вимагалась. Представник позивача також зазначив, що вказаний договір є єдиним з невиконаних, приклади інших подібних договорів не наводив.

Судом встановлено, що відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ОСОБА_2 відсутні.

Суд вважає необхідним зазначити, що після роз»яснення в судовому засіданні цілей заданих питань, представником позивача не створено необхідних умов для отримання судом відомостей, що спростовують штучність спору.

У відповідності до ч.3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд визнає поданий позов як зловживання процесуальними правами, та вважає необхідним залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 13, 44, 150, 447, 451 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про закупівлю сільськогосподарської продукції залишити без розгляду.

На ухвалу суду до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира може бути подано апеляційну скаргу протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: