Постанова

Іменем України

08 травня 2018 року

м. Київ

справа № 759/8137/15

провадження № 61-17392св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року у складі судді Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

23 грудня 2016 року на зазначене рішення ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, до якої долучено квитанцію про оплату ОСОБА_4 судового збору в сумі 606,32 грн.

13 січня 2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2016 року залишено без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору за подання скарги.

13 лютого 2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2016 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У березні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_4 не подані докази оплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 759/8137/15-ц є надуманими та не відповідають дійсності і свідчать про те, що суд апеляційної інстанції ухвалою від 13 лютого 2017 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4, поданої в інтересах ОСОБА_3, незаконно відмовив у доступі до правосуддя, а саме у розгляді по суті апеляційної скарги, чим порушив норми процесуального права під час здійснення правосуддя.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

03 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що під час розгляду справи інтереси відповідача ОСОБА_3 представляла ОСОБА_4 на підставі належно засвідченої довіреності від 20 жовтня 2015 року.

23 грудня 2016 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2016 року, до якої додано квитанцію від 23 грудня 2016 року про сплату ОСОБА_4 судового збору в розмірі 606,32 грн.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції зазначено, що згідно квитанції, судовий збір сплачено про справі «за позовом ОСОБА_4», в той час як спір розглядається між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Враховуючи, положення підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_3 необхідно здійснити оплату судового збору в розмірі 2 051,21 грн.

30 січня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 подано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1 650,01 грн.

13 лютого 2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що недоліки не виконано, квитанцію про оплату апеляційної скарги судовим збором ОСОБА_3 чи представником в його інтересах, що передбачено повноваженнями довіреності, не надано. Судовий збір знову сплачено не за подану у справі апеляційну скаргу, а по іншій справі: «за позовом ОСОБА_4», що виключає визнання недоліків апеляційної скарги усунутими.

Однак з таким висновком погодитись не можна.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи).

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до копії довіреності від 20 жовтня 2015 року, яка завірена належним чином, відповідно до змісту якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником і вести його справи, для чого їй надано право, в тому числі, від його імені сплачувати судовий збір.

ОСОБА_4 як представником ОСОБА_3 було правильно сплачено судовий збір у розмірі 2 256,33 грн двома платіжними квитанціями: 1 650,01 грн та 606,32 грн.

Судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що оплата судового збору відбувалася ОСОБА_4 як представником в інтересах ОСОБА_3

Крім того, судом апеляційної інстанції неправильно зазначено суму до сплати судового збору при подачі апеляційної скарги - 2 051,21 грн. Судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду становить 110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 2 256,33 грн.

Апеляційний суд у порушення норм процесуального права не взяв до уваги пояснення, вказані в апеляційній скарзі, внаслідок чого позбавивпредставника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 права на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги, що призвело до обмеження реалізації права заявника на апеляційне оскарження судового рішення.

У зв'язку з наведеним висновки апеляційного суду щодо визнання апеляційної скарги неподаною з підстав несплати судового збору ОСОБА_3 чи представником в його інтересах є необґрунтованими.

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено із порушенням норм процесуального права, вона відповідно до статті 400 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2016 року.

Керуючись статтями 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2017 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель В. М. Коротун
В. П. Курило