Справа № 766/2737/18
29 жовтня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Найдишак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири №3, розташованої за адресою: м.Херсон, вул.Гмирьова, 4-а. Відповідач є онукою позивача, яка більше пяти років не проживає у квартирі позивача. Речі відповідача в квартирі відсутні, участі у витратах на оплату комунальних послуг та утримання житла не приймає. Позивачу як власнику необхідно сплачувати комунальні платежі за всіх зареєстрованих у будинку. Реєстрація відповідача у квартирі порушує право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном. У звязку з цим, просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жили м приміщенням квартирою №3 в будинку №4в по вул.Гмирьова у м.Херсоні.
Позивач уточнила заявлені позовні вимоги в частині анкетних даних відповідача, просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її та представника ОСОБА_4, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2013 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.
Згідно довідки №2924 від 11.10.2018 року ТОВ КП «Центр» за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
З відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Херсонській області встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з 25.11.1993 року.
З довідки ОСББ «Говардський» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 фактично мешкає тільки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується поясненнями сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_3 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст. 321, 405 ЦК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан