РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу № 221/1728/18, поданої в порядку позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2018 року позивач ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 16 липня 2017 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №22 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сонячна в с. Степне Волноваського району Донецької області. Вона як спадкоємиця за заповітом своєчасно звернулась до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, який вона не має можливості відновити, оскільки архіви документів, виданий до 1992 року передано до державного архіву в м. Донецьк і витребувати їх не має можливості. Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок №22 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сонячна в с. Степне Волноваського району Донецької області після смерті її батька ОСОБА_3, померлого 16.07.2017 року в порядку спадкування за заповітом.

У судове засіданні позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначаючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 сільська рада Волноваського району Донецької області в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутність представника та вказала, що рада визнає позов повністю.

Згідно зі ст.ст.200, 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, 16 липня 2017 року помер ОСОБА_3 (а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №22 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сонячна в с. Степне Волноваського району Донецької області, яку він, згідно заповіту від 20 жовтня 2016 року заповідав ОСОБА_1 (а.с.17). Заповіт посвідчений секретарем Петрівської сільської ради Волноваського району ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №28.

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 як спадкоємиця за заповітом звернулась до приватного нотаріуса Волноваського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини (а.с.16), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа. (а.с.27)

Згідно з копією свідоцтва про право власності на будівлю від 08.01.1988р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Волноваської районної ради №233 від 19.08.1987р., копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виданого бюро технічної інвентаризації м. Волноваха 03.12.1987 року власником будинку №22, який розташований по вул. Сонячна (колишня назва вулиці «Щорса») в с. Степне Волноваського району Донецької області є ОСОБА_3 (а.с.8-10, 28), що підтверджено також копією акту приймання-передачі житлового будинку від 14.11.1975 року, в якому вказано, що ОСОБА_6 передано в користування житловий будинок в с. Степне, який збудовано в 1975 року (а.с.11), копією довідки Птахородгоспрому «Маріуполський» №35 від 17.10.1992 року про сплату ОСОБА_3 2300 рублів за будинок та передачу його у власність останнього (а.с.13).

Згідно повідомлення архівного відділу Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 02.02.2018 р. №15/07-07 документи, видані до 1992 року зберігаються в державному архіві Донецької області, у м. Донецьк, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією, у звязку з чим надати архівну довідку на будинок не має можливості (а.с.12).

З довідки №116 від 15.03.2018 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований в будинку №22, який розташований по вул. Сонячна (колишня назва вулиці «Щорса») в с. Степне Волноваського району Донецької області з 14.04.1981 року (а.с.15).

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності на будинок у порядку спадкування, оскільки судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, якому належить будинок, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу оформити спадщину у нотаріуса неможливо. Тому суд дійшов висновку про можливість визнання права власності у судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 263- 265, 268, 272, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1233, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: 85765, Донецька область, Волноваський район, с. Степне, вул. Сонячна, буд. 22, після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 16 липня 2017 року.

Повний текст рішення складений 14 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Безрук