РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Ніколайчук А.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача та представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення посилаючись на те, що є власником квартири №9 по вул. Спортивній (попередня назва вул. Щорса), 42 в м. Хмельницькому та ОСОБА_3є колишньою дружиною та не являється членом сімї власника, чинить йому перешкоди у користуванні квартирою тому на його думку підлягає виселенню.

Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав та надав пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Відповідач та представник у судове засідання зявилися, заперечили проти позовних вимог. Відповідач пояснила суду, що є колишньою дружиною власника житла тому за нею зберігається право на користування спірною квартирою згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири №9 по вул. Спортивній (попередня назва вул. Щорса), 42 в м. Хмельницькому, що підтверджується даними свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 07 серпня 2001 року.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.11.2016 року, що набрало законної сили 24 лютого 2016 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірванота остання є зареєстрованою разом з відповідачем за вище зазначеною адресою, що підтверджується довідкою про склад сімї. Інше житло, що належить відповідачу, згідно даних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2018 року, відсутнє.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє відповідача її права на користування займаним приміщенням так, як в силу ч.4 ст.9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач вселилася у спірну квартиру як член сімї власника житла та продовжує користуватися нею.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У справі відсутні докази того, що позивач позбавлений можливості користуватись квартирою.

Крім цього, позивачем та представником не доведено та не представлено доказів, що обґрунтовують вимогу про перешкоди які чинить відповідач щодо користування спірною квартирою.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для виселення ОСОБА_3 з квартири №9 по вул. Спортивній (попередня назва вул. Щорса), 42 в м. Хмельницькому тому позов на думку суду є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде складено 13 квітня 2018 року.

Суддя С. Стефанишин