ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/735/17

провадження № 22-ц/4809/52/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Суровицької Л.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Соломенко Лариса Василівна про визнання частково недійсним договору дарування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Соломенко Лариса Василівна про визнання частково недійсним договору дарування земельної ділянки.

Просив визнати причину пропуску строку звернення з позовною заявою за захистом прав та законних інтересів - поважними, та поновити пропущений строк звернення до суду, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 19.12.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Соломоненко Л.В., зареєстрованим в реєстрі за № 6154, в частині що стосується прав позивача.

В обгрунтування позову вказував, що 19.08.2008 року між ним та його батьком, відповідачем у справі, був укладений договір дарування земельної ділянки, яка належала йому на праві приватної власності. На день укладання договору дарування йому було 17 років, тобто він був ще неповнолітнім.

У червні 2017 року він дізнався про те, що частина земельної ділянки, загальною площею 0,72 га., яка розташована в АДРЕСА_1 належала йому на праві власності. Площа його земельної ділянки складала 0,12 га.

Будь-яких дозволів опікунської ради на право дарування земельної ділянки не видавалося.

Вважає, що діями батька було порушене його право як неповнолітньої дитини, оскільки правочин вчинено без погодження органу опіки та піклування, що ставить під загрозу єдине майно, що у нього є.

Дії батька, які на його думку порушують його права, полягають у тому, що після отримання від нього дарунка він отримав право власності на земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. У забезпечення кредитного зобов'язання за кредитним договором укладеним між ВАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Монолітбудкомплект» батько уклав іпотечний договір згідно якого передав в іпотеку земельну ділянку яка розташована в АДРЕСА_1 загальною площею 0.72 га.

Зазначив, що батько фактично позбавив його власності та створив штучні передумови для можливості втрати майна у подальшому.

Вказував, що приватний нотаріус Соломоненко Л.В., яка посвідчувала договір дарування, порушила вимоги закону, не роз'яснивши йому наслідки вчинення правочину, не вказала у договорі, що його батьки надають згоду на відчуження та посвідчила договір за відсутності згоди органів опіки та піклування.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Вказує, що у разі вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дітям, необхідна попередня згода органу опіки та піклування. Тому, укладення його батьком правочину, предметом якого є земельна ділянка, без згоди на те органу опіки та піклування є підставою для визнання недійсним договору дарування, оскільки на час укладення договору дарування він як власник земельної ділянки був неповнолітнім.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.09.2018 року відкрито апеляційне провадження.

Відзиви на апеляційну скаргу, від інших учасників справи, не надійшли.

Справу призначено до розгляду в Апеляційному суді Кіровоградської області на 16 жовтня 2018 року.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Згідно з п.3 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року

днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

У зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи, визначено проводити судове засідання з повідомленням учасників справи, про дату, час і місце розгляду справи, які повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позовної заяви та апеляційної скарги, пояснення представника позивача та представника відповідача, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі про відмову у задоволенні позову послався на відсутність належних та допустимих доказів про факт порушення майнових прав позивача.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове, рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Встановлено, що 19 грудня 2008 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які за договором є дарувальниками та ОСОБА_2, як обдарованим, був укладений договір дарування земельної ділянки. Предметом договору дарування є земельні ділянки АДРЕСА_1 (том 1а.с.95).

Сторони договору оцінили дар у сумі 4500,00 грн. за всі земельні ділянки разом. Грошова оцінка земельної ділянки № 7,8, яка належала ОСОБА_1, згідно довідки виданої відділом Держкомзему складає 1001, 31 грн. (пункт 4 договору).

Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка розташована АДРЕСА_1 підтверджується державним актом Серія НОМЕР_1 виданого 16.12.2008 року на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 13 листопада 2008 року № 2-2089 (том 1 а.с. 98)

Право власності інших дарувальників, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтверджується відповідними державними актами (том 1 а. с. 96, 97, 99,100).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом громадянина України (том 1 а.с. 114).

На момент укладання договору дарування ОСОБА_1 виповнилося 17 років, 6 місяців, отже він мав неповну цивільну дієздатність.

Відповідно до ст. 32 ЦК України фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) крім правочинів, передбачених ст.31 ЦК України має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім'я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

З відповіді виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (том 1 а.с. 11) та відповіді служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Київської міської ради (том 1 а.с. 188) на час укладання договору дарування, тобто 19.12.2008 року, дозвіл на відчуження земельної ділянки не надавався.

Згідно іпотечного договору від 29.06.2010 року відповідач ОСОБА_2 у забезпечення кредитного договору від 29.06.2010 року, укладеного між ВАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Монолітбудкомплект», передав в іпотеку земельну ділянку, розташовану в СТ «Дніпро» по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування учбово-спортивної бази», яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого Власівською селищною радою 26.10.2009 року у тому числі на підставі договору дарування від 19 грудня 2008 року зареєстрованого у реєстрі № 6154, а також комплекс будівель, який знаходиться на зазначеній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 13-17).

З договору дарування земельних ділянок від 19.12.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав у дар земельні ділянки, цільове призначення яких «для ведення садівництва».

Цільове призначення земельної ділянки, яка була передана в іпотеку, після отримання ОСОБА_2 державного акту було змінене «для будівництва та обслуговування учбово-спортивної бази».

На вказаній земельній ділянці зведений комплекс будівель, який належить ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого центрального регіонального третейського суду при асоціації «Арбітраж» від 23 січня 2009 року та зареєстрованого КП «Кассіопея» 06.02.2009 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що відбулося об'єднання декількох земельних ділянок та отримання в кінцевому рахунку земельної ділянки значної площі єдиним масивом до складу якої входять земельні ділянки, які належали близьким родичам відповідача у тому числі синові ОСОБА_1, з метою подальшого використання цієї земельної ділянки для будівництва комплексу будівель.

Між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ОСОБА_2 існують спірні правовідносини, які є предметом судового розгляду у іншій справі.

Звертаючись із позовом до суду позивач ОСОБА_1 зазначав, що земельна ділянка, яку він передав у дар батькові, була його єдиним майном, подарувавши яке він зазнав майнових втрат.

Позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив його майновий стан, наявність у нього іншого нерухомого майна та розмір шкоди, яку він зазнав у результаті відчуження на користь свого батька земельної ділянки призначеної для ведення садівництва вартістю згідно грошової оцінки 1001,31 грн.

Правильним є висновок суду першої інстанції, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами порушення своїх майнових прав, а сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору не , може бути підставою недійсності договору дарування земельної ділянки.

Окрім того, батьки неповнолітнього, як його законні представники не мали зауважень та заперечень при укладенні договору дарування земельної ділянки чим схвалили зазначений правочин.

Також правильним є висновок суду щодо необґрунтованості позовної вимоги про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою, оскільки строки для такого звернення законодавством не встановлено. Суд лише може застосувати строк позовної давності за заявою сторони у спорі і така заява від відповідача не подавалася.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно- процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

14.11.2018 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

Л.В. Суровицька