справа № 156/937/18
Провадження № 2/156/461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Мушкета О. О.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.

розглянувши при підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в селищі Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням, законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 її мати ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Орган опіки та піклування Іваничівської РДА,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником вказаного будинку. Відповідачі, його невістка ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_3, зареєстровані у спірному будинку, однак не проживають у приміщенні з квітня 2013 року без поважних причин, участі в утриманні будинку не приймають. Йому відомо, що в квітні 2013 року вони виїхали на постійне місце проживання до Республіки Білорусь, де проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2. В добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

Позивач на підготовче засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Від відповідача ОСОБА_2 особисто та як законного представника неповнолітнього відповідача, ОСОБА_3, також надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не зперечує щодо задоволення позову. Додатково ОСОБА_2 у своїй заяві зазначила, що вона разом із своєю дочкою ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у належній їй на праві влансності квартирі, що у АДРЕСА_3.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних виг щодо предмета спору на стороні відповідачів, органу опіки та піклування Іваничівської РДА на підготовче судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачами у даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Суд вважає можливим ухвалення рішення у справі при проведенні підготовчого провадження.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна від 14 жовтня 2005 року власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 є позивач по справі, ОСОБА_1. (а.с. 5-6).

Відповідно до акту обстеження факту проживання жителів смт. Іваничі від 04.09.2018 року ( а.с. 7) у житловому будинку по АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак з квітня 2013 року у будинку не проживають. Той факт, що відповідачі зареєстровані за вище вказаною адресою підтверджується також будинковою книгою. (а.с.8).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що відповідачі по справі дійсно зареєстровані у житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, однак у будинку з квітня 2013 року не проживають та участі в утриманні будинку не приймають. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинив перешкоди відповідачам у користуванні спірним житлом.

У своїй заяві відповідач зазначила, що на даний час вона разом із дочкою ОСОБА_5 проживають та зареєстровані у АДРЕСА_5. Вказана квартира належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідачів у спірному житлі понад один рік - встановлений законом строк, не зумовлений поважними причинами. Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави суду для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Разом з тим, суд виходить також із інтересів неповнолітньої ОСОБА_3, а саме, судом належно встановлено, що остання на законних підставах проживає разом із своєю матір'ю у Республіці Білорусь. Неповнолітня ОСОБА_3 має постійне місце проживання, яке збігається із місцем її реєстрації у АДРЕСА_6. Батьку дитини ОСОБА_6 відомо про місце знаходження дочки ОСОБА_5 та перешкод у спілкуванні із дитиною йому ніхто не чинить.

Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання відповідачів таким, що втратили право користування жилим приміщенням - житловим будинком по АДРЕСА_4 області підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 137, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, законний представник неповнолітньої ОСОБА_3 її мати ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Орган опіки та піклування Іваничівської РДА задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_7.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Мушкет