Справа № 591/5380/18
Провадження № 2/747/307/18
РІШЕННЯ

іменем України

09.11.2018 року с.м.т. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_1, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову зазначає, що 22 червня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме земельні ділянки на території Української сільської ради Талалаївського району. За життя - 30 липня 2004 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму внуку відповідачу ОСОБА_6, заповіт посвідчений секретарем Української сільської ради Талалаївського району 13 липня 2004 року за реєстровим № 105. Після смерті ОСОБА_5 10 серпня 2017 року приватнім нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відкрита спадкова справа за № 75/2017 за заявою спадкоємця за законом доньки померлої ОСОБА_2 14 листопада 2017 року до нотаріуса звернувся ОСОБА_3 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, поскільки заповіт від імені ОСОБА_5 не відповідає вимогам закону щодо форми та посвідчення заповіту, а саме текст заповіту був надрукований секретарем, але в порушення ч.2 ст. 1248 ЦК України не був прочитаний заповідачем, оскільки в заповіті відсутній запис по це. Якщо особа не може прочитати заповіт, то заповіт зачитують свідки. В заповіті відсутній запис заповідача про прочитання його вголос, заповіт посвідчено без участі свідків, які б повинні були б зчитати заповідачу вголос, що веде до недійсності заповіту. Після відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 інші спадкоємці - ОСОБА_2 та її сестра ОСОБА_1 мають намір вступити у спадщину відповідно до закону, але для цього необхідно визнати недійсним заповіт ОСОБА_5

Тому позивач ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 13 липня 2017 року, посвідчений секретарем Української сільської ради Талалаївського району Чернігівської області за реєстровим номером 105.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не зявилась, надала до суду пояснення з приводу позову та заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_2, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Третя особа - ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти визнання недійсним заповіту від імені її матері, поскільки він складений з порушенням закону і тому спадкоємець за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Суд, заслухавши учасника справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 померла 22 червня 2017 року у віці 91 рік, що підтверджується корпією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 289063 (а.с.10). Згідно копії заповіту від 13 липня 2004 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно, яке на день смерті буде їй належати , в чому б воно не заключалось і де б воно не знаходилось і на що вона за законом матиме право вона заповіла ОСОБА_3. Даний заповіт 13 липня 2004 року посвідчено секретарем Української сільської ради. Заповіт підписано ОСОБА_5 в присутності секретаря. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено (а.с.16). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_5 спадкового майна підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 910390, серії ЯБ № 910391, серії ЯБ № 914020, серії ЯБ № 914021, згідно яких ОСОБА_5 є власником земельних ділянок площами 4,4227 га, 1,4757 га, 0,1075 га,0,0358 га на території Української сільської ради Талалаївського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12-15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 січня 2018 року, винесеною приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після ОСОБА_5, яка померла 22 червня 2017 року, поскільки заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений секретарем Української сільської ради 13.07.2004 року за реєстровим номером 105 не відповідає вимогам закону щодо форми та посвідчення заповіту, а саме: текст заповіту був надрукований секретарем, але в порушення ч.2 ст. 1248 ЦК України не був прочитаний заповідачем, оскільки в заповіті відсутній запис про це. (а.с.17). Згідно повідомлення приватного нотаріусу Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 04.09.2018 року після смерті ОСОБА_5 заведена 10.08.2017 року спадкова справа за заявою спадкоємця за законом дочки померлої ОСОБА_2 (а.с.23). Згідно заяви до нотаріальної контори ОСОБА_1 від 14.08.2017 року вона приймає спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 (а.с.28).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Вимоги до заповіту передбачені цивільним законодавством України.

Положенням ст. 1248 ЦК України передбачено, що посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо особа не може прочитати заповіт, то заповіт зачитують свідки згідно статті 1253 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 1247 ЦК України заповіт складається із зазначенням місця його складання.

Як встановлено в ході судового розгляду складений від імені ОСОБА_5 текст заповіту надрукований та посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування- секретарем Української сільської ради Талалаївського району 13 липня 2004 року за реєстровим № 105. Але у заповіті відсутній запис про те, що він прочитаний заповідачеві, поскільки у заповіті відсутній запис про це. Відсутній запис також і про те, що заповіт у разі необхідності прочитаний свідками.

Таким чином, в заповіті відсутній запис заповідача про прочитання його вголос, заповіт посвідчено без участі свідків, які б повинні були б зачитати заповідачу його вголос в разі такого стану здоровя заповідача, який перешкоджає йому самостійно це зробити. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 1247 ЦК України в даному заповіті відсутні місце та час його складання.

Проаналізувавши вимоги цивільного законодавства щодо форми та змісту заповіту, дослідивши копію оспорюваного заповіту від імені ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що заповіт складений з порушенням вимог цивільного законодавства щодо його форми та посвідчення. Заповіт є одностороннім правочином і повинен відповідати загальним вимогам цивільного законодавства щодо дійсності та недійсності правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; його моральним засадам. Поскільки зміст правочину заповіту від імені ОСОБА_5 суперечить вимогам ЦК України щодо його змісту та форми, що у відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним як правочину.

Відповідно до ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним. Оскільки оскаржуваний заповіт від імені ОСОБА_5 від не відповідає вимогам цивільного законодавства, він порушує права позивача як спадкоємця за законом після смерті матері, тому позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 203, 215, 1247, 1248, 1257 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 76-81, 200, 206, 211, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_1, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 від 13 липня 2004 року, посвідчений секретарем Української сільської ради Талалаївського району за реєстровим номером 105.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 19 листопада 2018 року.

Суддя Л.В.Тіщенко