г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3690/14-ц
Номер провадження 2/213/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Соловйової Л.Я.,

за участю секретаря - Ємельянцевої Т.С.

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, яка також є законним представником неповнолітньої ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка також діє і як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР"; виконавчий комітет Інгулецької районної в місті ради м.Кривого Рогу як орган опіки та піклування про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, який в подальшому уточнила. В позові посилається на те, що їй та відповідачу ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №АДРЕСА_1, кожному по 1/ 2 частці. У вказаній квартирі зареєстрована та проживає донька відповідача ОСОБА_5 - відповідач ОСОБА_3 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не має змоги користуватися своєю власністю, оскільки відповідачі змінили замок на вхідних дверях, дубліката ключа від замка - позивачу не надали, позбавивши її у вільному доступі до квартири. На її вимоги надати доступ до квартири з метою користування нею - відповідачі відповідають відмовою. У зв»язку з чим вона зверталась до правоохоронних органів, якими були підтверджені факти викладені в її заяві щодо створення перешкод в користуванні квартирою. Вважає дії відповідачів незаконними та такими, що порушують її права та інтереси як власника частки спірної квартири. Просить зобов»язати ОСОБА_5 і ОСОБА_3 не чинити перешкоди у доступі та користуванні квартирою АДРЕСА_2

Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, пояснила, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить квартира №АДРЕСА_2. Частка вказаної квартири була подарована їй її чоловіком - Видриган П.П., який доводиться братом відповідача ОСОБА_5. У спірній квартирі проживає донька ОСОБА_5 - ОСОБА_3 з малолітньою донькою. Відповідач ОСОБА_5 мешкає за іншою адресою. З липня 2014 року їй чиняться перешкоди з боку відповідачів у володінні та користуванні вказаною квартирою. Вона спочатку телефонувала ОСОБА_5 з цього приводу, потім ОСОБА_3 не впустила її в квартиру, пояснивши причину відмови тим, що вони оплачують комунальні платежі, а тому позивач, яка не сплачує комунальні послуги, втратила право користування квартирою. Замки у вхідних дверях на квартиру було змінено відповідачами, дублікат ключів вони їй не надали. Відповідачі не звертались до неї з питанням заміни вхідних замків на спірну квартиру, а також з приводу охорони спільної квартири. Вона зверталась і в поліцію, і в обслуговуючу організацію ТОВ «Сітісервіс-КР», але в квартиру їй потрапити не вдалось. Вона також пропонувала встановити замки в свою кімнату, але домовитися з відповідачами не вдалося. Кошти на утримання квартири вона відповідачам не давала. Поділити спірну квартиру в натурі не можливо. Вважає, що їй чиняться перешкоди з боку відповідачів, просить зобов»язати ОСОБА_5 і ОСОБА_3 не чинити перешкоди у доступі та користуванні квартирою АДРЕСА_2, надавши ключі до квартири.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав уточнені позовні вимоги та пояснення позивача. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що встановлення порядку користування спірною квартирою не залежить від усунення перешкод в користуванні власністю. Просить зобов»язати відповідачів усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом надання відповідачами ключів від спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_5 надала заперечення на позов з якого слідує, що після смерті матері, вона та її брат Видриган П.П. оформили спадщину та отримали по 1/ 2 частки квартири АДРЕСА_3. Після оформлення спадщини її брат подарував свою частку квартири позивачу ОСОБА_1. З 2011 року позивачка в квартирі не проживала, належне їй житло не утримувала, комунальні послуги не сплачувала. Особисте майно позивача в квартирі відсутнє. Порядок користування спірною квартирою між ними не встановлено. Зазначає, що позивач має інше житло, в якому вона постійно проживає. Остання має намір вселити в квартиру наймачів, вона проти такого заперечує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач комунальні послуги за квартиру не сплачує. Межі користування спірною квартирою між сторонами не визначено. Вважає, що в разі задоволення позову буде порушено права відповідача ОСОБА_3 та права малолітньої дитини, яка проживає в спірній квартирі. Також вважає, що вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні квартирою є передчасними, оскільки не вирішено між сторонами питання щодо порядку користування своєю часткою квартири. Позивач у позові не зазначає якими саме діями порушуються її права як співвласника спірної квартири та яким чином відповідачі повинні усунути наслідки такого порушення (повернути майно, звільнити помешкання, знятися з реєстраційного обліку, передати ключі, тощо). Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що власниками квартири №АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5П, яким належить по 1/2 частки вказаної квартири. У 2011 році відповідачі пропонували колишньому співвласнику квартири- ОСОБА_12. продати свою частку квартири - однак останній відмовився та подарував вказану частку квартири своїй дружині ОСОБА_1. Позивач ОСОБА_1 комунальні платежі за квартиру не сплачує. У спірній квартирі проживає вона ОСОБА_3 з малолітньою донькою, займають кімнату розміром 14.6 кв.м., яка позначена в плані квартири під №5. ОСОБА_3 з 2007 року здійснює оплату комунальних послуг за квартиру. В 2014 році позивач приходила до спірної квартири з приводу вирішення питання щодо користування квартирою. Позовні вимоги не визнає. Вона не заперечує щодо надання доступу ОСОБА_1 у користуванні квартирою, лише в разі визначення кімнати, яка буде перебувати в користуванні останньої. Дублікати ключів від спірної квартири вона не передає позивачці, у зв»язку з тим, що остання погрожувала їй. На даний час в спірній квартирі зареєстрована вона та її донька, при реєстрації в квартирі, згоду від ОСОБА_1 Л,О. вона не отримувала. Викупити частку квартири у позивача вона не має змоги за відсутності коштів. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала надані нею в якості відповідача - пояснення, просить відмовити задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи- Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», в судове засідання не явився, про дату та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином. Про причини неявки - суд не повідомили. На попередні судові засідання направляли до суду листи з проханням слухати справу за відсутності їх представника.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи 24.03.2017 року та в подальшому без участі представника виконкому. Під час ухвалення рішення покладаються на розсуд суду. Також зазначив, що згідно ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім»ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (т.2 а.с.111).

Допитаний в якості свідка представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він був представником ОСОБА_1 та разом з нею ходив до спірної квартири, щоб переконатися у здійсненому відповідачами ремонту у спірній квартирі. Позивач завчасно повідомила відповідача ОСОБА_3, що прийдуть до квартири, однак двері їм не відчинили.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 її подруга. В 2015 чи в 2016 році, вона точно не пам»ятає, але коли справа вже перебувала в провадженні суду, її запросила ОСОБА_1 прийти до спірної квартири. В квартирі були ОСОБА_3 та чоловік останньої, які виглядали у вікно. ОСОБА_3 бачила її. Вони стукали в двері, але ніхто їм не відчинив. Вони почекали деякий час та розійшлись.

Свідок Видриган П.П. в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивача ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_5 - його сестра, відповідач ОСОБА_3 - племінниця. Після смерті своєї матері, він оформив спадщину на 1/2 частку спірної квартири та в подальшому в 2011 році за власної волі за договором дарування подарував дружині 1/ 2 частку квартири №АДРЕСА_4. Спочатку в нього були ключі від спірної квартири, він збирав речі померлої матері у присутності ОСОБА_3. ОСОБА_5 не пропонувала йому варіанти вирішення квартирного питання та продажу ним своєї частки квартири. ОСОБА_5 повідомила, що в квартирі буде проживати її донька. З питанням щодо допомоги в ремонті квартири, заміні дверей, встановлення решіток на вікнах - відповідачі до нього не звертались. Після заміни дверей у квартирі, ключі йому ніхто не надав. Відповідачці ОСОБА_5 стало відомо, що співвласником спірної квартири стала ОСОБА_1, коли остання приходила з дільничним інспектором до квартири в 2014 році. Він до квартири не приходив, стосовно наявності боргів за комунальні послуги та необхідності оплати комунальних платежів - йому відповідачі не повідомляли.

Ухвалою суду від 08.06.2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучена ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.147). За клопотанням залученого співвідповідача справа з 02.02.2016 року слухається спочатку (т.1 а.с.223).

Ухвалою суду від 26.09.2016 року в якості співвідповідача у справі залучено неповнолітню ОСОБА_4, від імені та в інтересах якої виступає її матір, як законний представник - ОСОБА_3. В якості третьої особи залучено виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування (т.2 а.с.53).

Вислухавши сторони, представника позивача та представника відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_6, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Згідно договору дарування від 14.10.2011 року Видриган Павло Петрович подарував ОСОБА_1 1/2 частку трикімнатної квартири №АДРЕСА_5. Договір нотаріально посвідчений, зареєстрований в реєстрі за №2128 (а.с.4 т.1). До вказаного договору внесено зміни щодо характеристики будинку, в якому розташована спірна квартира та зазначено, що «Дарувальник» передав, а «Обдаровувана» прийняла безоплатно у власність 1/ 2 частку трикімнатної квартири загальною площею 66,6 кв.м., в тому числі житловою площею 48,4 кв.м., яка розташована на 1 поверсі двоповерхового будинку і знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.5 т.1).

Право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку квартири №АДРЕСА_5 зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 в КП ДОР «Криворізьке БТІ» 17.11.2011 року, отже державна реєстрація права власності позивача здійснена -17.11.20121 року (а.с.6 т.1).

Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16918050 від 05.12.2007 року, виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» слідує, що ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, на праві приватної спільної часткової власності належить 1/ 2 частка квартири №АДРЕСА_5 (т.1 а.с.38). Свідоцтво про право на спадщину на 1/ 2 частку майна спадкодавиці ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, видано відповідачу ОСОБА_5- 10.11.2007 року (т.1 а.с.39, т.2 а.с.152).

10.11.2007 року Видриган Павлу Петровичу державним нотаріусом П»ятої криворізької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/ 2 частку майна ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (т.2 а.с.151). Право приватної спільної часткової власності на 1/ 2 частку квартири №АДРЕСА_1 зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ» за Видриган П.П. 19.01.2008 року (т.2 а.с.150). Із технічного паспорту встановлено, що вказана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 48,4 кв.м., загальною площею 66,4 кв.м. та знаходиться на 1 поверсі двохповерхового будинку (т.2 а.с.153,154).

Відповідно до акту від 03.11.2014 року, складеного начальником дільниці №3 ТОВ «Сітісервіс-КР» за участю мешканців будинку АДРЕСА_5 встановлено, що ОСОБА_10 не пускає у вказану квартиру співвласника квартири - ОСОБА_1 (а.с.14 т.1).

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 (т.1 а.с.32). Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у спірній квартирі (т.1 а.с.31).

Висновком перевірки ЄО №3150 від 01.07.2014 року підтверджується, що за зверненням ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_5 перешкоджає їй потрапити до квартири №АДРЕСА_1 - 1/ 2 частка якої належить їй, при відвідуванні вказаної адреси двері ніхто не відчинив (а.с.171 т.1). Із висновку перевірки ЄО №3356 від 10.07.2014 року, слідує, що 16.07.2014 року при проведенні перевірки фактів викладених ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_5 вселила до квартири №АДРЕСА_6 свою доньку ОСОБА_3 Була проведена індивідуальна профілактична бесіда з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про поводження та поведінку в громадських місцях, поверхових будинках та порядок звернення до суду в разі виникнення спору цивільно-правового характеру (а.с.172 т.1).

Згідно листа Т.в.о начальника Інгулецького РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 17.07.2014 року - при проведенні перевірки з виходом на місце, підтвердились факти викладені ОСОБА_1 в заяві, запропоновано звернутися до суду для вирішення питання (а.с.7 т.1).

Згідно копій квитанцій, які знаходяться на аркушах справи 124-126 том №1, слідує, що за березень 2015 року, січень 2015 року та жовтень 2011 року здійснено оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_7 платником вказана колишній власник квартири ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Оплату комунальних послуг здійснювала ОСОБА_3

Згідно довідки Криворізької об»єднаної міської довідково-інформаційної служби від 22.06.2016 року - станом на 01.04.2016 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43 т.2). Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с.46 т.2).

Із копії акту від 28.07.2015 року, складеного представниками ТОВ «Сітісервіс-КР» слідує, що ОСОБА_3, яка мешкає в квартирі №АДРЕСА_8 не допускає у вказану квартиру ОСОБА_1, яка є власником 1/ 2 частки квартири (т.2 а.с.48).

Мешканцями будинку АДРЕСА_1 23.09.2016 року складено акт про здійснені ремонтні роботи в квартиріНОМЕР_3 вказаного будинку в період з 2011 року по 2014 року. Підписи мешканців будинку підтверджено майстром та начальником дільниці ТОВ «Сітісервіс-КР» (т.2 а.с.50).

Згідно інформаційної довідки, сформованої 23.04.2018 року, з Реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є власниками квартири №АДРЕСА_1. Кожному з них належить по 1/ 2 частці вказаної квартири на праві приватної спільної часткової власності. Відомості по вказаному об'єкту нерухомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек - відсутні (т.3 а.с.15-16).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі здійснення права власності та правовідносини, що регулюються ст.ст.317, 319, 321,358, 383, 391 ЦК України та ст.150 ЖК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна, яка є в спільній частковій власності.

У судовому засіданні встановлено, що домовленість між сторонами з приводу порядку володіння та користування спірною квартирою відсутня. Позивач неодноразово намагалась потрапити до квартири, 1/ 2 частка якої належить їй на праві приватної власності, однак не змогла у зв'язку із тим, що відповідачі: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 поміняли замки на вхідних дверях спірного житлового приміщення, ключі від вхідних дверей належної їй частини квартири - не надають, що знайшло своє підтвердження в поясненнях відповідачів, свідків, письмових матеріалах справи, з яких вбачається, що відповідачі не впускають ОСОБА_1 до спірної квартири, оскільки вважають, що порядок користування спірною квартирою не встановлено. Будь-яких інших вимог позивач не заявляла.

У зв»язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відповідачі перешкоджають позивачу у вільному володінні та користуванні спірним житловим приміщенням, оскільки власник житла має право на вільний доступ до нього, а реалізація такого права не може ставитись у залежність від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

З огляду на викладене, суд, вважає встановленим факт здійснення позивачу перешкод у користуванні спірною квартирою, тому її права як власника підлягають захисту.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Оскільки позивач не зазначає спосіб захисту порушеного права -повернути майно, звільнити помешкання, передати ключі від дверей квартири, тощо, суд не може перебирати на себе функцію визначення одного із способів захисту на власний розсуд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасникам справи надавались рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та рівні можливості доведення перед судом обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Однак, в рамках даної цивільної справи вказані вимоги, як зустрічні - відповідачами не заявлялись. А тому, суд не може прийняти до уваги твердження відповідачів та представника відповідача ОСОБА_5, що позивач не сплачує комунальні платежі та не приймає участі в ремонті квартири, що на їх думку є підставою для відмови в позові, оскільки, як вже зазначалось, такі питання не є предметом розгляду даної справи. Такі обставини не дають підстави відповідачам чинити перешкоди в користуванні позивачем власністю та суперечать загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_5 користуючись вказаним право власника 1/ 2 частки спірної квартири, надала спірне житло для проживання своїй доньці ОСОБА_3 та малолітній - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю не пов»язані з позбавленням останніх права користування спірним житловим приміщенням, а тому права малолітньої ОСОБА_4 жодним чином не порушуються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв»язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме слід стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 сплачений позивачем судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.9, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 358, 360, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141,223,

263- 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у доступі та користуванні квартирою АДРЕСА_5

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_9, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5, АДРЕСА_11, РНОКПП: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_10, РНОКПП не відомий.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСЕРВІС-КР", м.Кривий Ріг, вул.Якіра, 5, .

Третя особа: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування, м.Кривий Ріг, пл.Гірницької Слави, 1, .

Дата складення повного судового рішення - 02.05.2018 року.

Суддя Л.Я. Соловйова