Справа № 577/1930/18
Провадження № 6/577/114/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Гетьман В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа справу за поданням старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

Ст.державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним поданням. Обгрунтовуючи тим, що на виконанні у Конотопському МРВДВС ГТУЮ знаходяться виконавчі листи: №2/577/784/14 виданий 30.07.2014 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 292634,37 грн. боргу на користь ОСОБА_3, ВП №44237339; №2/577/1109/14 виданий 05.11.2014 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 16633,51 грн. боргу на користь ОСОБА_4, ВП №45409084; №2/577/1227/15 виданий 06.10.2015 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 28500 доларв США боргу на користь ОСОБА_5, ВП №48977612; №2/577/1227/15 виданий 22.10.2015 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 3654 грн. судового збору на користь держави, ВП №49320191; №577/2927/16 виданий 19.09.2016 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 161092,61 грн. боргу на користь ОСОБА_6, ВП №52428074; №577/2927/16 виданий 19.09.2016 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 1610,93 грн. судового збору на користь ОСОБА_6, ВП №52427737; №2/577/1488/14 виданий 09.12.2015 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 30746,86 грн. боргу на користь ПАТ ВіЕйБі Банк, ВП №50404244; №2/577/869/15 виданий 27.10.2015 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 51156 грн. боргу на користь ОСОБА_7, ВП №49589067; №2/577/270/16 виданий 17.11.2016 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 2480 грн. судового збору на користь держави, ВП №53053245; №2/577/1488/15 виданий 08.12.2015 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 307,47 грн. судового збору на користь держави, ВП №50062275. Вказані виконавчі провадження перебувають в рамках зведеного виконавчого провадження. Боржник володіє рухомим та нерухомим майном на яке накледено арешт та оголошено в розшук, а саме: КІА Sorento 2.5 СRDi, ДНЗ-ВМ1237АК; МЕRСЕDES-ВЕNZ 108; ДНЗ-ВМ8977АE; ВАЗ 2109, ДНЗ-26207СА; ВАЗ 2109, ДНЗ-42677СА; ВАЗ 21112, ДНЗ-ВМ3577АВ; ВАЗ 210934, ДНЗ-ВМ5477АН; ОДАЗ 8728, ДНЗ-ВМ8232ХХ; ДНЗ-03963 CВ. Частина вказаного майна реалізована для погашення заборгованості стягувачам, з автомобіля КІА Sorento 2.5 СRDi, ДНЗ-ВМ1237АК, арешт знято за рішенням суду, частина майна перебуває в розшуку та в процесі реалізації. З 05.08.2014 р. боржник не виконує рішення суду, жодного разу не сплатив кошти на рахунок з обліку депозитних сум Конотопського МРВДВС ГТУЮ для погашення заборгованості стягувачем. Крім цього, було виявлено, описано та арештовано рухоме майно, а саме різноманітні запчастини та складові в кількості 10344 од., яке було реалізоване через ДП «СЕТАМ», а нереалізоване майно передано стягувачем. Згідно інформації ПФУ та ДФС боржник ніде не працює, відкритих рахунків немає. У звязку з наявністю у ОСОБА_2 невиконаних зобовязань покладених судовим рішенням, на підставі ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Ст.державний виконавець Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, подання підтримує та просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Постановами державного виконавця міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції відкриті виконавчі провадження (а.с.3-22).

Відповідно до ч.1, 4 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні такого права лише у випадках, встановлених законом.

Ч. 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 441 ЦПК України Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Положення ст. 441 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до положення ч. 3 статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце тільки у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В судовому засіданні було встановлено, що будь-які докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, відсутні.

Саме по собі посилання на заборгованість за виконавчим листом за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про виконавче провадження було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

За таких обставин, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є передчасним, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання рішення в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України та ст.11 Закону України Про виконавче провадження, тому підстав для встановлення щодо боржника такого обмеження немає.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.11, 31, 52, 68 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.1, 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст.12, 441 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені подання ст. державному виконавцю Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала не оскаржується.

СуддяОСОБА_8