Справа № 146/1347/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" грудня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в смт Томашпіль цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 07 лютого 2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором заборгованість за цим договором станом на 31 травня 2018 року становить 110641,86 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 4300,54 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07 лютого 2012 року по 30 березня 2018 року 106341,32 грн.

Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 110641,86 грн за кредитним договором № б/н від 07 лютого 2012 року та судові витрати у розмірі 1762 грн.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом пяти днів з дня отримання відзиву.

В судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, однак представник банку ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовнні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку зтаких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 07 лютого 2012 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Даний кредитний договір укладений за заявою відповідача, в якій вона просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомилася з тарифами банку та отримала повний перелік інформації про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується її особистим підписом.

Договір складають заява, умови та правила надання банківських послуг та тарифи (а.с. 10, 11, 12-35).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

В порушення умов договору відповідач належним чином не повертала кошти, не сплачувала відсотки за користування кредитом, не слідкувала за залишком коштів, у зв'язку з чим позивач станом на 31 травня 2018 року нарахував їй заборгованість загальний розмір якої становить 110641,86 грн, що складається з: заборгованості за кредитом 4300,54 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07 лютого 2012 року по 30 березня 2018 року 106341,32 грн ( а.с. 6-8).

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» таОСОБА_2 є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається зі змісту ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд вважає позов задовольнити в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1762 грн,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554, ст. 610-611, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1054, ч. 3 ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 279, 289, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» загальну заборгованість по кредитному договору № б/н від 07 лютого 2012 року, що станом на 31 травня 2018 року становить 110641,86 грн (сто десять тисяч шістсот сорок одна гривня 86 копійок), що складається з: заборгованості за кредитом 4300,54 грн (чотири тисячі триста гривень 54 копійки), заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 07 лютого 2012 року по 30 березня 2018 року 106341,32 грн (сто шість тисяч триста сорок одна гривня 32 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з: 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_4