Номер провадження: 22-ц/785/2396/18
Номер справи місцевого суду: 2-531/10
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Сідлецької Ю.С.

з участю: представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2017 року (суддя Кравчук Т.С.) у цивільній справі за скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зацікавлені особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч Степан Вікторович і боржник ОСОБА_3,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось зі скаргою на рішення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі-ВДВС), зокрема Банк просив скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 30.12.2016 року, яка була прийнята державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч С.В. (далі-держвиконавець ВДВС) про стягнення солідарно з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 576,67 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року скаргу Банка задоволено частково: суд визнав незаконною постанову держвиконавця ВДВС від 30.12.20016 року у ВП №48752932 про повернення виконавчого документа стягувачу про стягнення солідарно з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 576,67 гривень.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

В апеляційній скарзі представник ВДВС просить ухвалу суду від 30.06.2017 року скасувати і відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на незаконність ухвали суду.

Апеляційна скарга ВДВС обґрунтована наступним: під час здійснення виконавчих дій державний виконавець вчинив всі дії, необхідні для виконання рішення суду про стягнення судових витрат, які передбачені ст. ст. 17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі направлені запити до реєстраційних органів з метою виявлення майна боржника, запити до податкових органів, крім того, на підставі рішення суду від 10.12.2015 року, визнано недійсним рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, яке боржник передав в іпотеку Банку; оскільки у боржника було відсутнє майно, на яке можливо було звернути стягнення, а здійснені заходи розшуку виявилися безрезультатними, відсутні підстави для визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу.

В матеріалах справи міститься копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2016 року у ВП №48752932, якою держвиконавець ВДВС повернув Банку виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банка заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 621 919,10 швейцарських франків і яка була предметом дослідження суду першої інстанції (а.с.6,7).

Матеріали цивільної справи № 4-с/522/115/17 (номер провадження) №-531/10 (номер справи) не містять постанови, яка була предметом оскарження у даній справі, а саме: постанови від 30.12.2016 року, яку прийняв держвиконавець ВДВС про повернення Банку виконавчого документа про стягнення солідарно з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 576,67 гривень.

Задовольняючи скаргу Банка частково, суд виходив з того, постанова держвиконавця ВДВС у ВП №48752932 від 30.12.20016 року про повернення виконавчого документу стягувачу про стягнення солідарно з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 576,67 гривень є незаконною.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

В матеріалах цивільної справи відсутня постанова, що була предметом оскарження у даній справі, а саме: постанова держвиконавця ВДВС у ВП №48752932 від 30.12.20016 року про повернення виконавчого документу стягувачу про стягнення солідарно з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 576,67 гривень

Разом з тим, наявна копія постанови держвиконавця ВДВС у ВП №48752932 від 30.12.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банка заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 621 919,10 швейцарських франків разом із копією виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банка заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 621 919,10 швейцарських франків (а.с.6,7).

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи і висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до порушення норм процесуального права та прийняття помилкової ухвали.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ч.1 п.п.1,3,4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи і порушив норми процесуального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали, ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.п.1,3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 20.04.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова