Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 264/3783/16-ц

провадження № 61-33989св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа», житлово-комунальне підприємство «Керуюча Компанія «Кальміуська»,

представник комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» - Єгельська ОленаВолодимирівна,

представники житлово-комунального підприємства «Керуюча Компанія «Кальміуська»: БеззубченкоОлег Григорович, Гіріна Світлана Валеріївна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 червня 2017 року в складі судді Харитонової Г. Л. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 09 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Кочегарової Л. М., Зайцевої С. А., Ткаченко Т. Б.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» (далі -

ККП «Маріупольтепломережа»), житлово-комунального підприємства «Керуюча Компанія «Кальміуська» (далі - ЖКП «КК «Кальміуська») про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що його квартира АДРЕСА_1, де він проживає зі своєю родиною. Указана квартира розташована на першому поверсі, є кутовою та у зимовий період відчувається суттєве зниження температури, проте оплату за опалення він здійснює в повному обсязі. Неодноразово звертався до

ККП «Маріупольтепломережа» та житлово-комунального підприємства Ілічівського району м. Маріуполя із заявами для з'ясування причин неналежного опалення, проте питання так і не вирішено.

З урахуванням викладеного та уточнень, ОСОБА_4 просив суд зобов'язати

ККП «Маріупольтепломережа» провести перерахунок вартості оплаченого ним, проте недоодержаного тепла у лютому та березні 2016 року; зобов'язати

ЖКП «КК «Кальміуська» забезпечити відсутність можливості несанкціонованого втручання в систему опалювання жилого будинку АДРЕСА_1 з використанням рамки управління будинком та задвижок з метою регулювання подачі теплоносія у будинок; стягнути з відповідачів на його користь у відшкодування моральної шкоди по 1 500,00 грн з кожного, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 30 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 09 серпня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із відсутності належних та допустимих доказів винних дій відповідачів.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У жовтні 2017 року ККП «Маріупольтепломережа» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 разом з родиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

01 лютого 2008 року між ККП «Маріупольтепломережа» та ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя було укладено договір № 117 про відпуск теплової енергії. Межею розподілу відповідальності між цими організаціями, згідно пункту 5.2 договору, є зовнішня стіна будинку.

26 грудня 2011 року між ОСОБА_4 та ККП «Маріупольтепломережа» було укладений договір № 6323 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до умов якого підприємство взяло на себе зобов'язання надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги.

В м. Маріуполі створений Комітет самоорганізації населення «Центральний-1» (далі - КСН «Центральний-1») за адресою: м. Маріуполь, вул. Карпінського, 72. Повноваження комітету розповсюджуються на АДРЕСА_1, в якому встановлений прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом

від 07 жовтня 2015 року.

12 квітня 2016 року головою КСН «Центральний-1» ОСОБА_9 складено акт, затверджений директором ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя, про те, що на загальних зборах мешканців будинку АДРЕСА_1 відповідальним за тепломір обрано мешканця квартири № 19 - ОСОБА_10

У жовтні 2016 року частина мешканців будинку дійшли згоди щодо регулювання подачі теплоносія на будинок.

23 лютого 2016 року працівниками ЖКП «КК «Кальміуська» було складений акт, яким було зафіксовано закриття задвижки у будинку № 62 та температуру повітря у квартирі позивача + 18 С; 26 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року проводились заміри температури у квартирі позивача за участю представників ККП «Маріупольтепломережа» та зафіксована температура у житловій кімнаті

+ 22 С та відповідно + 23 С.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У правовідносинах із споживачами ККП «Маріупольтепломережа» діє відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила № 630).

Відповідно до пункту 6 Правил № 630 послуги повинні відповідати: з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг закріплені «Порядком проведення перерахунків плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Порядок

№ 151).

Згідно з вимогами, що є додатком до Порядку № 151, перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилам +18 С (у наружних кімнатах+20 С) та відповідно до пункту 5 Порядку № 151, перерахунок проводиться тільки у разі відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

Порядком № 151 визначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. При цьому такий перерахунок можливий тільки за відсутності у будинку квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що в будинку, в якому проживає позивач, встановлено прилад обліку теплової енергії та з урахуванням того, що контроль та регулювання температурного режиму приладу обліку теплової енергії здійснюється безпосередньо власниками будинку, вимоги позивача виходять за межі повноважень відповідачів, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 30 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є.Червинська