Провадження № 2/679/483/2018
Справа № 679/1217/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засіданні ОСОБА_1,
номер справи 679/1217/18,
учасники справи:
позивач ОСОБА_2 товариство комерційний банк «Приват Банк»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_2 товариство комерційний банк «Приват Банк» (надалі АТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач 20 вересня 2016 року отримав кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг», де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився та не подав відзив, а тому суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, постановив ухвалу про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.
Суд установив, що 20 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання йому кредиту у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (арк. спр. 6-22).
Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.
Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов'язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Щодо виконання зобов'язань за кредитним договором від 20 вересня 2016 року зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання.
Розрахунок є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, оскільки відповідачем такий розрахунок не оспорений, хоча останній мав таку можливість.
Відтак, враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд прийшов переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, сплати процентів та пені через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань є обґрунтованими.
Суд приймає аргументи позивача, що наведені останнім як підстави для стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 20 вересня 2016 року № б/н, адже такі стверджуються належними і допустимими доказами.
Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 штрафів в сумі 500 гривень та 616 гривень, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якго встановлено тарифами договору.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами та Правилами надання банківських послуг, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору.
Згідно з п. 2.1.1.7.6 цих Умов сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності за порушення кожного грошового зобов'язання.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом задоволення позову частково.
Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми ст.ст. 549, 1054 Цивільного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини та на які вірно посилався позивач АТ КБ «Приват Банк» у поданому позові.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1615 грн. 58 коп. судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення штрафів в сумі 500 гривень та 616 гривень відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 14 листопада 2018 року.
Суддя О.М. Гавриленко