Справа № 462/6444/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді: Ліуша А.І.,

з участю секретаря: Трипалюк А.Б.,

позивачів: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника позивача: ОСОБА_4,

представника відповідача: ОСОБА_5,

представник третьої особи: ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участі третіх оcіб: Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про повернення у користування земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

позивачі звернулися до суду з позовом про повернення у користування земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва, покликаючись на те, що вони проживають у будинку АДРЕСА_1 За даним будинком закріплена земельна ділянка, площею 798,00 кв.м. Відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_2. Земельні дідянки будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 межують між собою, однак є відокремленими. Відповідачі самовільно демонтували належну їм квартиру НОМЕР_3 та розпочали будівництво нового житлового будинку також і на частині їхньої земельної ділянки. Частину земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво у них не вилучали і не передавали відповідачам, а тому діями відповідачів порушуються їх права. Просять зобов'язати відповідачів повернути у їх користування самовільно зайяту частину земельної ділянки на АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки у належний для користування стан.

В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що жоден з позивачів не є власником чи користувачем земельної ділянки на АДРЕСА_1,а тому у них відсутнє право вимагати повернення їм у користування земельної ділянки. А також, позивачами не доведено факту самовільного зайняття земельної ділянки.

Представник третьої особи Львівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні позову покликається на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про час та місце слухання справи, подали до суду заяви, у яких позов підтримують, просять розглядати у їх відсутності, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №109 від 16 березня 2016 року знято з балансу міської ради житловий будинок АДРЕСА_3 та зобов'язано співвласників будинку звернутися в реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції для оформлення права власності на будинок.

Згідно з пропозицією комісії Виконкому міської ради депутатів трящихся №60 від 02 січня 1952 року на АДРЕСА_1 виділено земельну ділянку площею 798,00 кв.м., з них 203,10 кв.м. під будівництво, 594,90 кв.м. під подвір'я.

Відповідно до архівного витягу №М-6631 від 17 березня 2016 року рішенням №971 Львівської ради народних депутатів від 22 липня 1953 року вирішено залишити в користуванні земельну ділянку за будинкоуправлінням №179 при будинку АДРЕСА_4 798,00 кв.м.

Як встановлено у судовому засіданні при здійсненні реконструкції квартири АДРЕСА_2, замовником якого є ОСОБА_9, здійснено демонтаж (знесення) квартири НОМЕР_3 та розпочато нове будівництво індивідуального житлового будинку, чим порушено вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, що стверджується листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові №07-2478 від 13 жовтня 2016 року, №0006-3226 від 20 липня 2017 року, актами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 26 вересня 2016 року, 20 жовтня 2016 року, 23 січня 2017 року, 27 березня 2017 року, 02 серпня 2017 року, приписами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 26 вересня 2016 року, 20 жовтня 2016 року, 23 січня 2017 року, актом Департаменту містобудування від 12 липня 2017 року, листом виконавчого комітету Львівської міської ради №0006-2386 від 18 травня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЗК України амовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до абз 2 п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Згідно з листом Департаменту містобудування Львівської міської ради №2403-2006 від 05 квітня 2017 року Львівською міською радою рішень щодо зміни цільового призначення, передачі у власність чи надання в користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 не приймалось.

Відповідно до листа Держгеокадастру у Львівській області від 21 квітня 2017 року земельна ділянка на АДРЕСА_1 не зареєстрована у Державному земельному кадастрі.ю інформація про реєстрацію правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку у відділі відсутня та листа від 11 квітня 2017 року інформація про те, чи встановлені відповідні межові знаки або тверда межа земельної ділянки на АДРЕСА_1 відсутня.

Внаслідок наведеного, позивачами та їх представником всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що позивачі є власниками чи землекористувачами земельної ділянки на АДРЕСА_1, що будь-які їх права щодо даної земельної ділянки порушено та відповідно, що вони мають право вимагати усунення будь-яких порушень їх прав на землю, відтак, на переконання суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є неналежними позивачами, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участі третіх оcіб: Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про повернення у користування земельної ділянки - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш