14 листопада 2018 року
Волноваський районний суду Донецької області у складі:
головуючого судді Писанець Н.В.
при секретарі судового засідання Метьолкіній Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №221/2140/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Заочним рішенням Волноваського районного суду донецької області від 27.09.2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
10.08 2018 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області в задовленні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
17.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, пояснюючи, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду не відповідає вимогам чинного законодавства, просив встановити ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_2.
Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви позивача необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити судове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено судове рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 ЦПК України.
Як вбачається з тексту заяви, вимоги позивача не відповідають положенням ч.1 ст.270 ЦПК України, тому задоволенню не підлягають.
Щодо змісту виконавчого листа суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України, виконавчий лист є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред'явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи 221/2140/17 (2/221/728/2017), не містять інформації щодо ідентифікуючих даних особи, а саме: ідентифікаційний номер ОСОБА_3, тому відповідальна особа суду, що оформила виконавчий лист, не внесла цих відомостей до його змісту, до компетенції суду не входить обовязок збирати інформацію, що ідентифікує особу боржника, це мав зробити позивач, звертаючись до суду з позовом.
Відповідно до положень ч.1, 2 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом було вжито заходи для визначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків - ОСОБА_4 На запит суду від Державної фіскальної служби України було отримано довідку про неможливість надати інформацію з причин неможливості її однозначного ідентифікування. Вказаний запит був сформований на підставі даних про її особу, наданих позивачем.
Оскільки ч.1 ст.270 ЦПК не передбачено ухвалення додаткового рішення з підстав недостатності відомостей щодо особи відповідача у виконавчому листі, суд вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ч.1 ЦПК України,
У задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі 221/2140/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Волноваський районний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.В. Писанець