Справа № 156/866/18
Провадження № 2/156/430/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
13 листопада 2018 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,
розглянув у відкритому судовому за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 156/866/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Іваничівська селищна рада Іваничівського району Волинської області про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право коритування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 Волинської області, оскільки з 2011 року його дочка - ОСОБА_2 виїхала за кордон та перестала проживати у будинку. У зв'язку із реєстрацією відповідача у будинку він несе додаткові витрати на утримання, оскільки змушений сплачувати платежі по утриманню у повному обсязі і не може оформити документи на отримання субсидії. Реєстрація відповідача у будинку обмежує його право на вільне володіння та розпорядження власністю, створює йому додаткові незручності та додаткові матеріальні витрати. Тому, він змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Відзиву від відповідача до суду не надходило.
Заяви, клопотання учасників справи
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить оголошення про його виклик, опубліковане на офіційному сайті суду. Причини неявки відповідача невідомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Процесуальні дії у справі
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.
У зв'язку із одночасною наявністю всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України (відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи), суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних письмових доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про право власності та витягу № 3290487 від 07.04.2004 року про реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 - позивачу по справі (а.с. 6-7). У вказаному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджено будинковою книгою (а.с. 9). Однак, фактично відповідач у будинку не проживає з 2011 року, що підтверджується актом обстеження від 18.06.2018 року (а.с. 10).
Оцінка суду
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Судом не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача у спірному житлі понад один рік (строк, який встановлений законом) не зумовлена поважними причинами. Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави суду для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком № 8 у пров. Сонячному в смт. Іваничі Іваничівського району Волинської області підставний та підлягає до повного задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10 - 13, 258 - 259, 263 - 265, 280 -282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої: АДРЕСА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І. М. Нєвєров