"10" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді Астахової О.О.,
при секретарях: Седик Д.А., Якименко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №10-29/2534 від 11.10.2006 року у розмірі 50 778,33 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 22 732,28 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 046,05 доларів США, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 20 433,16 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 11.10.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №10-29/2534, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних. Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись щомісячними платежами згідно графіку, передбаченого договором, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10.10.2016 року.
Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі надавши ОСОБА_1 кредит в обумовленому договором розмірі, натомість відповідач здійснювала свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого утворилась вказана заборгованість.
Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.
У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви вбачається, що позивач просить позов задовольнити у повному обсязі на підставі наданих документів та виходячи із доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання також не з'явилась, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву або пояснень по суті спору до суду не надійшло.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №10-29/2534, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 30 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних.
Погашення кредиту та відсотків за його користування повинно було здійснюватись щомісячними платежами у розмірі 250,00 доларів США (ануїтетними платежами) до 25 числа кожного місяця згідно графіку, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 10 жовтня 2016 року (а.с. 4-6).
Свої зобов'язання позивач виконав в повному обсязі надавши ОСОБА_1 кредит в обумовленому договором розмірі, натомість відповідач здійснювала свої зобов'язання не належним чином у зв'язку з чим, як убачається із розрахунку заборгованості станом на 08.06.2017 року, утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 22 732,28 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 28 046,05 доларів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 625,57 доларів США та пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 7 751,08 доларів США (а.с. 10-13).
31 жовтня 2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушень, якою банк вимагав повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом протягом тридцяти днів з дня її отримання позичальником (а.с. 8, 9). Проте вимоги кредитора виконані не були.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитні кошти надані банком позивальнику у розмірі 30 000,00 доларів США.
Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що валюта виконання грошового зобов'язання визначена сторонами у доларах США.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 50 778,33 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 22 732,28 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 046,05 доларів США.
Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Як зазначає Верховний Суд України у Постанові від 01 листопада 2017 року у справі №697/307/15-ц судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.
Відповідно до п. 30.1. ст.30 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.
Умовами кредитного договору передбачено, що відповідач зобов'язується повернути грошові кошти у сумі 30 000,00 доларів, а також сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Судове рішення не може змінювати змісту договірного зобов'язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті. При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов'язання за судовим рішенням у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).
Оскільки ОСОБА_1 порушила взяті зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості у матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача 50 778,33 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 22 732,28 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом - 28 046,05 доларів США.
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 20 433,16 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 530, 612, 615, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
С у д д я О.О.Астахова