Єдиний унікальний номер 235/6284/17 Номер провадження 22-ц/775/623/2018
Єдиний унікальний номер 235/6284/17 Головуючий у 1 інстанції Величко О.В.
Номер провадження 22-ц/775/623/2018 Суддя-доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Корчистої О.І., Тимченко О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська»

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Покровську Донецької області о 10-53 годині, повний текст судового рішення виготовлений 30 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ДП «ВК «Краснолиманська» про виплату йому середнього заробітку за період просрочки розрахунку при звільненні за період з 28 березня 2013 року по день ухвалення рішення судом, з розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 274,81 грн.

Рішенням Красномармйського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час прострочки розрахунку при звільненні в сумі 332520,10 грн.; стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» в дохід держави судовий збір у розмірі 3325,01 грн.

В апеляційній скарзі ДП «ВК «Краснолиманська» просили рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що судом порушені норми процесуального та матеріального права: суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим за таких підстав: судом першої інстанції не було взято до уваги відсутність обов'язкової складової для застосування ст.117 КЗпП України, а саме вини апелянта у затримці розрахунку з Позивачем у період з 28 березня 2018 року, оскільки рішення судів про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_2 були виконані в повному обсязі. В період з 18 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року набрали чинності рішення апеляційного суду та Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, якими лише встановлено методологічну помилку в розрахунку з позивачем та стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» 1010 грн. в рахунок недоплаченого заробітку.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Указом Президента "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Донецької області, утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а рішенням суду від 11 жовтня 2017 року, яке виконано 8 грудня 2017 року, встановлено заборгованість по заробітній платі у розмірі 1000 грн., а рішення суду від 18 липня 2017 року про стягнення на користь позивача 10 грн. виконано 26 січня 2018 року.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що позивач працював у ДП «ВК «Краснолиманська» підземним гірничим робітником з ремонту гірничих виробіток 4 розрядку дільниці РГВ - 1, рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 20 березня 2013 року визнано незаконним та скасовано наказ № 2806К від 17 жовтня 2012 року про звільнення ОСОБА_2 за ст. 40 п. 3 КЗпП України, поновлено його на роботі у якості підземного гірничого робітника з ремонту гірничих виробіток 4 розряду дільниці РГВ -1 та стягнуто з ДП « ВК «Краснолиманська» винагороду за вислугу років за 9 днів жовтня 2012 року у сумі 213 грн. 03 коп., середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18 жовтня 2012 року по 20 березня 2013 року у сумі 29354,38 грн., а всього 29567,41 грн та моральну шкоду у сумі 5000 грн., рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року скасоване рішення Красноармійського міськрайонного суду від 24 травня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заробітку задоволено, стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» в рахунок недоплаченого заробітку 1000 грн., дане рішення виконане 08 грудня 2017 року шляхом перерахування коштів 1005 грн. на рахунок позивача в ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2017 року (т.1 арк.спр.9-13), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року (т.1 арк.спр.74-77), стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» на користь ОСОБА_2 компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати у сумі 10 грн.

Дане рішення виконано 26 січня 2018 року (т.1 арк.спр.73).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року (т.1 арк.спр.65-66) скасоване рішення Красноармійського міськрайонного суду від 24 травня 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заробітку задоволено, стягнуто з ДП «ВК «Краснолиманська» в рахунок недоплаченого заробітку 1000 грн..

Дане рішення виконано 08 грудня 2017 року (т.1 арк.спр.34).

Отже, даними рішенням судів встановлено порушення прав позивача щодо строків виплати заробітної плати, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що раніше вже був розглянутий спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав - справа №235/7431/15-ц не відповідають обставинам справи.

Так, дійсно рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 січня 2016 року (т.1 арк.спр.53-54), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2016 року (т.1 арк.спр.51-52) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 листопада 2016 року (т.1 арк.спр.48-50) відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення обов'язку сплати компенсації середнього заробітку за прострочку розрахунку при звільненні.

Але предметом розгляду даної справи не були стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за порушення строків її виплати, які розглядались пізніше в 2017 році та факти наявності заборгованості по заробітній платі та компенсації встановлені відповідними рішеннями судів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачем була допущена лише методологічна помилка при розрахунку безпідставне, оскільки, як вбачається з рішення Апеляційного суду Донецької області від 11 жовтня 2017 року заборгованість по заробітній платі виникла в зв`язку з тим, що за 9 днів березня 2010 року заробітна плата позивачу була нарахована в розмірі двох третин тарифної ставки встановленого працівникові оклату і кваліфікувалась, як простій, в той час як правові підстави для цього були відсутні.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ст.375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: