Справа № 703/541/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Бойко Л.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

встановив:

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 22 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з останнього на користь ОСОБА_3 борг в сумі 27040 гривень 25 копійок, 2000 гривень за надання правової допомоги адвокатом та 540 гривень 08 копійок сплаченого судового збору.

19 січня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, стверджуючи, що повісток та повідомлень про виклики до суду він не отримував, а тому в судові засідання не зявлявся, про рішення суду дізнався лише 9 січня 2018 року, коли отримав виклик від державного виконавця. Цього ж дня, 9 січня 2018 року, він звернувся до канцелярії Смілянського міськрайонного суду та отримав копію заочного рішення про стягнення з нього боргу та судових витрат. Зазначив, що дійсно отримував у ОСОБА_3 кошти в сумі 9000 тисяч гривень, однак, з останнім повністю розрахувався, вказав, що суд не надав відповідної оцінки доказам, долучених позивачем до матеріалів справи та не в повній мірі дослідив та перевірив їх допустимість, а тому просив скасувати заочне рішення Смілянського міськрайонного суду від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В судовому засіданні заявник подану заяву про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві.

Представник заявника просила скасувати заочне рішення винесене Смілянським міськрайонним судом 22 червня 2017 року посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи в суді не був повідомлений належним чином, про що свідчать повернуті працівниками поштового відділення конверти Смілянського міськрайонного суду з викликами в судові засідання. Вказала, що підпис позивача в позовній заяві відрізняється від підпису останнього в інших документах справи. Звернула увагу на те, що довіреність видана ОСОБА_3 на імя ОСОБА_4 оформлена не належним чином і є недійсною, оскільки в момент вчинення правочину недодержано вимоги ст.ст. 244,245 ЦК України. Також вказала, що строк позовної давності звернення ОСОБА_3 до суду минув. Вважає, що наведені нею докази є підставою для скасування заочного рішення.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з заочного рішення Смілянського міськрайонного суду від 22 червня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто основний борг в сумі 27040 гривень 25 копійок, 2000 гривень за надання правової допомоги адвокатом та 540 гривень 08 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можливе скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальномупорядку.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так, як вбачається із матеріалів справи, відповідач був повідомлений про день та час розгляду цивільної справи належним чином, про що в матеріалах справи є поштові конверти адресовані такому із відміткою «за не запитом», виклики здійснювались за адресою, який відповідач вказав у заяві про перегляд заочного рішення , однак від отримання таких ухилявся (а.с. 19, 20).

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, чинної на момент винесення заочного рішення, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач був викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик до суду в газеті «Черкаський край» №22 від 31 травня 2017 року (а.с. 30).

В судовому засіданні заявник та представник заявника не вказали про причини неотримання ОСОБА_1 судових повісток. Таким чином, суд вважає, що у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений належним чином про судові засідання по цивільній справі.

Посилання представника заявника на недійсність доручення виданого ОСОБА_3 ОСОБА_5 на представництво його інтересів в суді, як на підставу для скасування заочного рішення суду від 22 червня 2017 року є безпідставним, оскільки довіреність чинна до 24 квітня 2018 року, не скасована та не визнана недійсною.

Судом також спростовуються твердження представника заявника, про те, що строк звернення позивача до суду минув, оскільки як вбачається з розписки, ОСОБА_1 23 лютого 2014 року отримав у ОСОБА_3 кошти в сумі 1000 доларів США, які мав повернути протягом місяця, тобто до 23 березня 2014 року. Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення боргу 22 лютого 2017 року, що підтверджується вхідним штампом Смілянського міськрайонного суду, тобто в межах 3-х річного строку позовної давності, визначеної нормами ст. 257 ЦПК України. Окрім того, ОСОБА_1 не заперечував щодо отримання коштів в борг від ОСОБА_3, розписку про отримання таких писав власноручно, добровільно, стверджуючи, що їх виплатив в повному обсязі, однак доказів на підтвердження зазначеного в судовому засіданні не надав. За таких обставин ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про судові засідання в такі не зявлявся, ухиляючись від явки до суду, а докази на які він посилається, як на підставу для скасування заочного рішення суду від 22 червня 2017 року не є переконливими, обґрунтованими, суперечать матеріалам справи та не спростовують висновків суду, відтак потреби у його перегляді суд не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 284, 287 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Опалинська О.П.