Єдиний унікальний номер 227/213/18 Номер провадження 22-ц/804/763/18
Категорія: 50 Номер провадження 22-ц/804/763/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді- доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Папоян В.В.,

за участю секретаря: Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2018 року (під головуванням судді Корнєєвої В.В.) у справі №227/213/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи її тим, що заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. З нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 1/2 частки всіх видів його (заробітку) доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 25.01.2018 року, до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання сплати судового збору.

Суд, приймаючи заочне рішення виходив з того, що він як відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Проте він жодної повістки не отримував, про факт розгляду судом справи дізнався лише 04 вересня 2018 року, коли отримав копію вказаного заочного рішення. Не заперечував би проти того, щоб з нього було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини доходу.

Зазначив, що у вересні він влаштовувався на нову роботу та проходив медичний огляд, професійне та спеціальне навчання, тому не мав можливості звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Таку можливість отримав тільки на початку жовтня 2018 року, після проходження медичного огляду, професійного та спеціального навчання, закінчення процедури працевлаштування.

Вважає, що неповідомлення його про розгляд справи у встановленому законом порядку позбавило його можливості захищати свої права, а наведені докази щодо пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підтверджують поважність причин пропуску строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року, скасувати заочне рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2018 року в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року відмовлено. Заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. Посилається на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин справи, не дослідив всі докази по справі, не повно з'ясував всі обставини справи, а тому необґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала прийнята без врахування його доводів, а також судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. Вважає, що суд, відмовляючи в задоволенні заяви порушив принцип верховенства права, надав неповну правову оцінку обставинам справи.

В ухвалі суд не обґрунтував з посиланням на відповідні норми матеріального права правові підстави для відмови в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Також суд не врахував те, що він піклується про своїх непрацездатних та хворих батьків, винаймає квартиру та сплачує витрати по оренді та комунальні послуги, що значно впливає на його матеріальний стан. Судом також не звернуто увагу на те, що окрім заробітної плати він не має ніяких інших доходів.

Вважає, що прийняттям вказаної ухвали суд порушив його права, які передбачені ст.6,13,17 Європейської Конвенції «Про захист прав та основних свобод громадянина і людини».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить телефонограма, отримана особисто сторонами (а.с.94-95).

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей:Кошик ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки всіх видів його доходу,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 25.01.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

13.06.2018 року за заявою ОСОБА_3 видано виконавчий лист.

31 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу копії заочного рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року та отримав її 06 вересня 2018 року, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.50).

Проте, заяву про перегляд вказаного заочного рішення ОСОБА_2 подав 11 жовтня 2018 року, тобто після закінчення установленого частиною третьою статті 284 ЦПК України строку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення з пропуском встановленого строку, який сплинув 25 вересня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку, суд виходив з того, що ОСОБА_2 не навів доводів про поважність причин пропуску строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального права.

В підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 посилався на те, що у вересні 2018 року він займався працевлаштуванням та не мав змоги вчасно звернутися до суду. І зокрема надав довідки про

проходження ним медичного огляду у лікарів частково 07.09.2018 року, частково 10.09.2018 року, частково 17.09.2018 року. Також з наданої копії договору № 190904В від 19.09.2018 року вбачається, що відповідачем було укладено договір на навчання з 02.10.2018 року до 11.10.2018 року(а.с.60-65).

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що наданих доказів поважності причин пропуску строку заявником не достатньо для висновку про те, що заявник не мав можливості звернутися своєчасно до суду із заявою в установлений законодавством строк і правильно відмовив в поновленні строку.

Не встановивши поважних причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Добропільського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року протягом всього терміну для звернення із заявою, суд першої інстанції правильно залишив заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суд на підставі положень процесуального законодавства дійшов правильного висновку про те, що заявником подана заява про перегляд заочного рішення від 05.04. 2018 року після закінчення процесуального строку на її подання, а саме 11 жовтня 2018 року, і відповідачем не наведено підстав, які б свідчили про поважність причин його пропуску протягом всього зазначеного строку.

Суд обґрунтовано залишив заяву відповідача про перегляд заочного рішення без розгляду, оскільки, отримавши копію заочного рішення 06 вересня 2018 року, із заявою про його перегляд відповідач звернувся лише 11 жовтня 2018 року.

Посилання апеляційної скарги про неврахування судом доказів проходження медкомісії, як підставу для висновку про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки наведені причини не підтверджують поважність причин пропуску строку протягом всього часу, встановленого процесуальним законодавством для звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Доводи про обмеження права на суд є безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права позивача не порушені.

Права заявника для звернення до суду за захистом його прав оскаржуваною ухвалою не обмежені, оскільки він має інші способи захисту порушених на його думку прав.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з положеннями статтей 126,127, які правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: