ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/725/18 Номер провадження 22-ц/814/41/18Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Пікуль В.П., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_2

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року

і ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за частку майна у спільному майні колишнього подружжя.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь 2 173 194 грн. грошової компенсації за належну йому частку у спільному майні подружжя.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що за час подружнього життя з відповідачкою ними придбане спільне майно, частина якого поділена рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2013 року. Щодо іншого майна, набутого у шлюбі, між ними була досягнута усна домовленість про порядок користування ним, проте відповідачка порушила усні домовленості, у зв'язку з чим виникла необхідність поділити решту майна у судовому порядку.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_3 подані клопотання про направлення судових доручень для допиту свідків і про призначення трьох експертиз.

Заявлені клопотання мотивовані необхідністю отримання доказів у справу. Допит свідків за місцем їхнього проживання є необхідним у зв'язку віддаленістю їхнього місця проживання від суду, у якому розглядається справа, та, відповідно, наявністю у свідків об'єктивних складнощів для прибуття у суд. Призначення у справі експертиз мотивована необхідністю отримати достовірні дані про вартість майна, яке є предметом поділу.

ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті подала суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що спір відносно спільно нажитого майна вже вирішений судом у 2013 році.

Окрім того, ОСОБА_2 подане клопотання про передачу справи іншому суду, оскільки вона зареєстрована і проживає у межах Київського району м.Полтави, отже, зважаючи на предмет спору, до цієї справи мають бути застосовані загальні правила територіальної підсудності.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року прийняті такі процесуальні рішення.

Відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про закриття провадження у справі та про передачу справи за підсудністю іншому суду.

Задоволені клопотання ОСОБА_3

Доручено Котелевському районному суду Полтавської області провести в режимі відеоконференції з Полтавським районним судом Полтавської області допит в якості свідка ОСОБА_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на дату, яка буде повідомлена судом додатково.

Доручено Машівському районному суду Полтавської області провести в режимі відеоконференції з Полтавським районним судом Полтавської області допит в якості свідка ОСОБА_5, який проживає в с. Селещина Машівського району Полтавської області на дату, яка буде повідомлена судом додатково.

Доручено Старосамбірському районному суду Львівської області провести в режимі відеоконференції з Полтавським районним судом Полтавської області допит в якості свідка ОСОБА_6, проживаючого в с. Боневичі Старосамбірського району Львівської області на дату, яка буде повідомлена судом додатково.

Протоколи та диски з аудіозаписом про вчинення окремої процесуальної дії доручено негайно направити до Полтавського районного суду Полтавської області по їх виконанню.

Призначено по справі судову-оціночну експертизу для встановлення вартості плодово - ягідних і багаторічних насаджень, які знаходяться у садибі по вул.. Лісній,6-а в с.Соснівка Полтавського району на день їх придбання та на час проведення експертизи.

Призначено судово - будівельну експертизу для встановлення початкової ціни та ціни, яка діє на час проведення експертизи, предметів, матеріалів та обладнання, використаних для благоустрою садиби по вул.. Лісній,6-а в с.Соснівка Полтавського району:

Призначено по справі судово - будівельну експертизу або оціночну експертизу вартості, актуальної на 5 березня 2013 року та на день проведення експертизи:

а) квартири АДРЕСА_1, пл. 148,9 кв. м.; нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 пл. 88,8 кв. м.; гаражу по АДРЕСА_2, пл. 24, кв. м.;

б) нежитлового приміщення по вул. Соборності, 49 в м. Полтаві на 1 поверсі, пл. 96, 6 кв. м.; у підвальному приміщенні - пл. 94,5 кв. м.; житлового будинку та господарських будівель і АДРЕСА_3.

Проведення експертиз доручено експерту Авдєєвій Н.М. (36000. м. Полтава, Європейська, 92), попереджено останню про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Огляд експертом зазначених будівельних матеріалів, будов, плодово-ягідних та багаторічних дерев, кущів, квітів ухвалено проводити в присутності сторін чи їх представників.

Витрати за проведення експертизи покладено на позивача.

Закрито підготовче провадження у цивільній справі.

Провадження у справі зупинено до завершення проведення експертиз.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу повернути до суду для продовження розгляду на підготовчому засіданні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд при вирішенні питання про допит свідків ототожнив різні процесуальні дії, а саме виконання судових доручень і участь свідка в режимі відеоконференції. Задовольнивши клопотання позивача про допит свідків, суд ухвалив рішення про збирання доказів у спосіб, про який не прохав позивач. Допит свідків у режимі відео конференції призначений з порушенням вимог ст. 212 ЦПК України.

Зупиняючи провадження у справі на час проведення експертиз, суд не навів жодного мотиву такого процесуального рішення.

У порушення вимог п.3 ч.2 ст.200 ЦПК України суд закрив підготовче засідання і не призначив справу до розгляду.

При вирішенні питання про призначення експертиз судом допущена низка порушень вимог процесуального закону, а саме суд не надав сторонам строк для узгодження експерта або експертної установи (ч.3 ст.103 ЦПК України); не надав можливості відповідачу запропонувати свої питання експерту (ч.5 ст.103 ЦПК України); призначення одразу трьох експертиз з урахуванням предмета спору суперечить Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень; доручивши проведення усіх трьох експертиз експерту Авдєєвій Н.М., суд не перевірив наявність у неї повноважень щодо оцінки вартості дерев та інших плодово-ягідних насаджень.

26 червня 2018 року ОСОБА_2 подала суду заяву про роз'яснення ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року.

Виправлено описку в ухвалі Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року, виклавши останній абзац резолютивної частини ухвали в такій редакції «Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали з моменту отримання її копії».

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення вимог процесуального закону, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції продовження її розгляду у підготовчому засіданні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду від 12 червня 2018 року є незрозумілою та суперечливою у частині проведення допиту свідків, оскільки зі змісту ухвали неможливо зрозуміти хто буде проводити допит свідків: суд, що розглядає справу, чи інший суд за місцем проживання свідків. Незрозумілим також є питання про те, як і ким буде проводитися судова оціночна або будівельна експертиза, які були мотиви суду для доручення проведення експертиз експерту Авдєєвій Н.М. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали, у порушення вимог процесуального закону не навів жодного мотиву або ж аргументу.

ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу, надавши свої заперечення на доводи апеляційної скарги, стверджував, що рішення суду у частині допиту свідків у режимі відео конференції та у частині призначення експертиз ґрунтується на законі і було узгоджене з відповідачем у судовому засіданні, зокрема щодо обрання порядку допиту свідків.

Ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині вирішення клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Завдання, порядок проведення і зміст підготовчого провадження врегульований нормами Глави третьої Розділу ІІІ ЦПК України.

Згідно ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з'ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Приписами ст.197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи; вирішує заяви та клопотання учасників справи; направляє судові доручення; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Порядок проведення підготовчого судового засідання, підстави відкладення та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні визначені ст.198 ЦПК України.

Відповідно до ст.200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За змістом наведених норм процесуального закону суд ухвалює рішення про закриття підготовчого провадження у тому разі, якщо виконані (вчинені) усі процесуальні дії, необхідні для розгляду спору по суті, у тому числі зібрані докази, з'ясовані обставини, які підлягають доведенню. При цьому щодо кожної процесуальної дії, яка вчиняється судом задля забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті суд постановлює відповідні ухвали.

Як слідує зі змісту ухвали суду першої інстанції від 12 червня 2018 року судом прийняті чотири процесуальні рішення за клопотаннями сторін, а саме відмовлено у закритті провадження у справі, відмовлено у передачі справи на розгляд іншому суду, призначено допит свідків у режимі відео конференції, призначено три судові експертизи, при цьому судом зупинено провадження у справі і закрито підготовче засідання.

Аналіз норм Параграфу шостого Глави п'ятої Розділу І, Глави третьої Розділу ІІІ ЦПК України у їх системному зв'язку із приписами ч.3 ст.210 і п.5, п.6 ч.1 ст.252 ЦПК України дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що на час проведення експертизи чи направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому ст.87 ЦПК України, суд може (не зобов'язаний) ухвалити рішення про зупинення провадження у справі виключно у межах проведення підготовчого судового засідання.

Ухвалюючи рішення про зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, суд першої інстанції всупереч вимогам п.3 ч.1 ст.260 ЦПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновків про необхідність зупинення провадження, не зазначив про те, чи є можливість та (або) необхідність вчинити інші процесуальні дії, передбачені ч.2 ст.197 ЦПК України, та якими чином проведення експертиз перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання, під час якого мають бути зібрані усі необхідні докази для правильного вирішення спору по суті, у тому числі і допитані свідки в порядку ст.87 ЦПК України.

Окрім того, знову ж таки без наведення жодних мотивів і без посилань на норму закону суд першої інстанції, зазначивши про задоволення клопотання ОСОБА_3 про направлення судових доручень іншим судам про допит свідків (ст. 87 ЦПК України), ухвалив рішення про доручення трьом місцевим судам допитати трьох свідків у режимі відеоконференції із складанням протоколів про вчинення процесуальної дії, які разом із дисками аудіо запису процесуальної дії мають бути направлені Полтавському районному суду Полтавської області.

Відповідно до ст.87, ст.88 ЦПК України суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з'ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Ухвала про судове доручення невідкладно виконується судом, якому вона адресована, за правилами цього Кодексу, які встановлюють порядок вчинення відповідних процесуальних дій.

Про виконання або про неможливість виконання з об'єктивних причин судового доручення постановляється ухвала, яка з протоколами про вчинення процесуальних дій і всіма зібраними на виконання судового доручення матеріалами невідкладно надсилається до суду, що розглядає справу.

У разі необхідності виконання судових доручень щодо збирання доказів здійснюється у судовому засіданні у встановленому цим Кодексом порядку. Учасники справи повідомляються про дату, час і місце вчинення процесуальної дії судом, який виконує доручення, проте їх неявка не є перешкодою для виконання доручення.

Приписами ст.212 ЦПК України врегульований порядок допиту зокрема і свідків у режимі відео конференції під час розгляду справи по суті. Згідно частини 11 цієї статті відео конференція, у якій беруть участь учасники справи, фіксується судом, який розглядає справу.

Таким чином, допит свідків в порядку судового доручення (ст.87 ЦПК України) проводиться і фіксується судом, якому доручено проведення такої процесуальної дії, а допит свідка у режимі відео конференції - судом, який розглядає справу.

Проаналізувавши рішення суду першої інстанції у цій частині, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції одночасно застосував дві різні норми процесуального закону, якими врегульований порядок проведення різних процесуальних дій, у зв'язку з чим клопотання ОСОБА_3 про направлення судових доручень іншим судам про допит свідків фактично залишилося невирішеним, а судове рішення - невиконуваним у такому виді як сформульована його резолютивна частина.

Щодо призначення судом судових експертиз.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Порядок призначення та проведення судових експертиз визначний Інструкцією, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р.

Згідно п.1.2 Інструкції основними видами (підвидами) експертизи є:

-будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна;

-товарознавча: машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання; автотоварознавча; транспортно-товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 р., встановлено, що основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є:

визначення різних видів вартості поліпшень земельних ділянок (будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо);

визначення відповідності виконаної оцінки нерухомого майна (поліпшень земельної ділянки) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам (п.5.2.).

Орієнтовний перелік вирішуваних питань для цього виду експертизи (п.5.2.1):

яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) об'єкта нерухомого майна (зазначити об'єкт: будівля, приміщення, квартира, споруда тощо)?

яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) частки (зазначити частку: -1/2, -1/4 тощо) об'єкта нерухомого майна (зазначити об'єкт: будівля, приміщення, квартира, споруда тощо)?

чи відповідає виконана оцінка нерухомого майна (зазначити об'єкт) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?

Основними завданнями оціночно-земельної експертизи є:

експертна грошова оцінка земельних ділянок;

експертна грошова оцінка прав на земельні ділянки;

визначення відповідності виконаної оцінки земельної ділянки або прав на неї вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам (п.6.2.).

Орієнтовний перелік вирішуваних питань для цього виду експертизи (п.6.2.1.):

Яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, ліквідаційна, спеціальна, інвестиційна тощо) земельної ділянки?

Яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, ліквідаційна, спеціальна, інвестиційна тощо) частки (зазначити частку: -1/2, -1/4 тощо) земельної ділянки?

Яка вартість права користування (зазначити право: постійного користування, оренди тощо) земельною ділянкою?

Чи відповідає виконана оцінка земельної ділянки (або права користування земельною ділянкою) вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам?

. Товарознавча експертиза

Згідно п.1 Розділу IV до числа об'єктів товарознавчої експертизи належать: товари народного споживання, обладнання та сировина. Об'єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.

Основними завданнями товарознавчої експертизи є:

визначення вартості товарної продукції;

визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері;

визначення характеристик об'єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності;

визначення змін показників якості товарної продукції;

установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника;

визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил (п.1.2.).

1.3. Орієнтовний перелік вирішуваних питань для цього виду експертизи (п.1.3):

яка вартість об'єктів дослідження як на території України, так і за її межами?

яке найменування та призначення товарів?

чи відповідають маркувальні дані дійсним товарним характеристикам товару?

чи відповідає якість виробу вимогам стандартів, технічних умов, наданим зразкам за органолептичними показниками?

які дефекти має конкретний товар? Чи є ці дефекти істотними? Чи можлива реалізація (експлуатація) товару за наявності виявлених дефектів?

які умови приймання, зберігання та відпуску товару?

як правильно виконані маркування та пакування товару? Чи відповідає маркування та пакування товару вимогам нормативно-технічної документації або зразкам?

яким підприємством і коли виготовлено товар (за умови наявності маркувальної інформації або відповідних супровідних документів)?

яким характеристикам відповідає товар згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності?

який розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна внаслідок пошкодження цього майна (при пожежі, залитті тощо)?

яка ринкова вартість зерна (зернобобових культур) станом на дату укладення контракту (на поточну дату) з урахуванням його якісних показників?

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 та поданих ним клопотань про призначення експертиз, однією з істотних обставин, які підлягають встановленню для вирішення цього спору, є визначення вартості таких предметів (об'єктів): плодово-ягідні та багаторічні насадження; товари народного споживання, обладнання, матеріали і предмети (об'єкти) благоустрою садиби; квартира і нежитлове приміщення.

Для визначення вартості зазначених предметів (об'єктів) має бути проведена комплексна експертиза, яка згідно ч.1 ст.112 ЦПК України проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань (оціночно-будівельна і товарознавча).

Натомість суд першої інстанції призначив три окремі експертизи, одна з яких невідомо якого виду - «судова будівельно-технічна або оціночна», що суперечить як положенням спеціальних нормативних актів, якими врегульовані питання призначення і проведення судових експертиз, так і принципу процесуальної економії, дотримання якого забезпечує вирішення спору у розумні строки.

Окрім того, дослідження матеріалів справи дає підстави погодитися з доводами апеляційної скарги про невиконання судом приписів ч.3 ст.103 ЦПК України. Щонайменше в ухвалі суду відсутні мотиви (обґрунтування), з яких суд доручив проведення усіх експертиз експерту Авдєєвій Н.М. за наявності заперечень відповідачки.

Отже, питання про призначення і проведення експертиз вирішене судом першої інстанції з порушенням норм як процесуального, так і матеріального права.

Щодо підстав для ухвалення рішення про закриття провадження.

Згідно п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвали суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом наведеної норми суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як вбачається зі змісту рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 березня 2013 року, судом вирішений спір за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності на нерухоме майно і зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ОСОБА_8 про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування і державних актів на землю.

Предметом спору у вказаній справі була, зокрема матеріально-правова вимога про поділ садиби по АДРЕСА_3.

У цій справі ОСОБА_3 заявлена вимога про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 компенсації різниці вартості отриманого в результаті поділу майна, у тому числі вартості поліпшень і благоустрою садиби по АДРЕСА_3.

Отже, предмет спору у цій справі є відмінним від предмету спору у цивільній справі № 1625/2186/12.

Зважаючи на встановлене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги на ухвалу суду від 02 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали того ж суду від 12 червня 2018 року, апеляційний суд виходить з того, що відповідно ч.1 ст.271 ЦПК України роз'яснення судового рішення не може змінювати його зміст.

Аналізуючи зміст поданої ОСОБА_2 заяви (т.1 а.с.206), апеляційний суд приходить до висновку, що задоволення такої заяви призвело б зміни змісту судового рішення, оскільки доводи заяви, по суті, зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, ухваленими судом.

Отже, формально, суд першої інстанції правомірно відмовив у роз'яснені ухвали від 12 червня 2018 року.

У підсумку апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції від 12 червня 2018 року підлягає частковому задоволенню, а апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 02 липня 2018 року слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2018 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині направлення судових доручень іншим судам про допит свідків, призначення судових експертиз, зупинення провадження у справі і закриття підготовчого провадження скасувати, справу повернути до Полтавського районного суду Полтавської області для продовження розгляду на стадії підготовчого провадження.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині вирішення клопотань ОСОБА_2 про закриття провадження та про передачу справи на розгляд іншому суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 листопада 2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: В.П. Пікуль

В.М. Триголов