Справа № 296/9449/15-ц
УХВАЛА

про залишення позовних заяв без розгляду

"07" травня 2018 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки,

встановив:

19.08.2015 Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною позовною заявою, в якій його представник просить стягнути в солідарному порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь заборгованість за Кредитним договором № 419/4 від 30.09.2008 у загальному розмірі 302 379,40 грн.

Ухвалою судді Шалоти К.В. від 4 вересня 2015 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та призначено справу до судового розгляду.

Після чого, 03.12.2015 ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсними Кредитний договір № 419,4 від 30.09.2008, що укладений між нею та Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" (нині ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1") і Договір поруки від 30.09.2008, що укладений між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" (нині ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1").

14 грудня 2015 року ухвалою суду було об`єднано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 в одне провадження з первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1".

У звязку із закінченням терміну повноважень судді Шалоти К.В. та відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 8 листопада 2017 року, 8 листопада 2017 року, після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 13 листопада 2017 року прийняв до свого провадження цивільну справу № 296/9449/15-ц та призначив судовий розгляд справи.

Під час розгляду справи 26 лютого 2018 року, сторони та їх представники у судове засідання не зявились і не надіслали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відклав розгляд справи в судовому засіданні до 7 травня 2018 року за обовязковою участю сторін або їх представників.

Однак, 7 травня 2018 року сторони повторно у судове засідання не зявились і не надіслали заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено сторони у судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судових повісток за вказаними ними адресами, їх неявка має ознаки повторності, доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

За нормою ч.5 ст.223; п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За викладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства зустрічний позов ОСОБА_2 та первісний позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1"підлягають залишенню без розгляду, у зв'язку з повторною сторін в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати позицію кожного з них щодо заявлених ними вимог на час розгляду справи, та відсутністю заяв про розгляд справи за їх відсутності і відсутності їх представників.

Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст.44, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Зустрічну позовною заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки- залишити без розгляду.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» і ОСОБА_2, що залишення позову без розгляду не позбавляє їх права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О. П. Сингаївський