Справа № 495/5950/18
№ провадження 2-к/495/2/2018
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області через Головне територіальне управління юстиції в Одеській області надійшло Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення судового збору на користь держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 ЦПК України, судом 05.10.2018 року було направлено повідомлення ОСОБА_2 про надходження вищезазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду Клопотання, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Перевіривши зміст Клопотання, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України,суд приходить до переконання, що Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правове регулювання порядку розгляду зазначеного клопотання здійснюється нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди „ Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах»,ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1995 року, а також нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст.53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», клопотання про вирішення примусового виконання рішення подається в компетентний суд сторони, що домовляється, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано до суду, який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє клопотання суду, компетентному винести рішення по клопотанню.

Також, згідно п.5.1Розділу «Питання визнання і виконання іноземних судових рішень в Україні» Наказу Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень»(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264), рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державною, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно п.5.2. даної Інструкції, Клопотання заінтересованої особи про визнання і виконання рішення іноземного суду чи іншого компетентного органу (іноземне клопотання) подається безпосередньо до суду України з урахуванням пункту 5.3 цієї Інструкції. Іноземне клопотання, якщо це передбачено міжнародним договором України, може бути подано до іноземного суду, який розглянув справу і ухвалив рішення у першій інстанції і який надсилає іноземне клопотання на розгляд компетентного суду України через Мін'юст.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції, Іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження не відоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом України за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Згідно п. 5.4. Інструкції, Мін'юст, отримавши іноземне клопотання відповідно до абзацу другого пункту 5.2, перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах із запитуючою державою, а також наявність документів, необхідних відповідно до міжнародного договору для визнання та виконання рішення іноземного суду в Україні.

Якщо клопотання відповідає міжнародному договору України, Мін'юст через головне територіальне управління юстиції направляє іноземне клопотання до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

Відповідно до п.5.5. Інструкції, Розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 24 грудня 1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», виклик у судове засідання може підтверджуватись оригіналом або засвідченою копією документа, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа.

У відповідності до п.12 Постанови ВСУ клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Процесуальні правовідносини, які спрямовані на визнання та виконання рішень іноземних суддів в Україні врегулюванні у розділі ІХ чинного Цивільно-процесуального кодексу України.

Рішенням суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь справа №2-1083/18 від 24 квітня 2018 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33% усіх видів його заробітку щомісячно, але для працездатного батька не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму на душу населення, встановленого в Республіки Білорусь, починаючи з 06.03.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 146 рублів 50 коп.

Рішення набрало законної сили 05 травня 2018 року.

Відповідно до довідки суді Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь ОСОБА_5, Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей не виконувалося на території Республіки Білорусь.

Відповідно дост.462 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ч.1 ст. 463ЦПК України, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути предявлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (стаття 464 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно запиту відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 Б, кв. 5.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вирок іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Як вбачається із Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить підтвердження про його повідомлення (а.с. 5).

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи іноземним судом, відповідно до норм міжнародного права, що стверджується поданими доказами. Підстав для відмови у задоволенні Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468ЦПК України не встановлено.

Також, підлягає задоволенню клопотання першого заступника начальника інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Борисівському районі ОСОБА_6 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24.04.2018 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 на користь Головного управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Мінській області, розрахунковий рахунок ВУ 10АКВВ250000000, ОАО «АСБ Беларусбанк», УНП 600537220, БИК банка АКВВВУ2Х, код платежу 03002 судовий збір у розмірі 146,50 рублей.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 467 ЦПК України слідує, що: якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З офіційного сайту Національного Банку України вбачається, що 10,00 білоруських рублів за курсом станом на 05 листопада 2018 року Національного Банку України складає 132,8838 грн.

Зазначене клопотання першого заступника начальника інспекції Міністерства з податків і зборів Республіки Білорусь по Борисівському районі ОСОБА_6 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24.04.2018 року в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 за курсом НБУ станом на 05 листопада 2018 року не порушує права та інтереси, які охороняються державою, відповідають вимогам Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» 1993 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, є законним та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», п.12Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», нормами Європейської конвенції про визнання та приведення до виконання рішень іноземних арбітражів від 10 червня 1958 року, багатосторонньої угоди „ Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності ратифікованою 19 грудня 1992 року та підписаною Україною 20 березня 1992 року, Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах»,ратифікованої 10 листопада 1994 року та підписаної Україною 22 січня 1993 року, ст.ст.462,463,467,468 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Дозволити примусове виконання на території України Рішення суду Борисівського району Мінської області Республіки Білорусь від 24 квітня 2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення судового збору на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «б», кв. 5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітні дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 33% усіх видів його заробітку щомісячно, але для працездатного батька не менше 75% бюджету прожиткового мінімуму на душу населення, встановленого в Республіки Білорусь, починаючи з 06.03.2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «б», кв. 5 на користь Головного управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Мінській області, розрахунковий рахунок ВУ 10АКВВ250000000, ОАО «АСБ Беларусбанк», УНП 600537220, БИК банка АКВВВУ2Х, код платежу 03002 судовий збір у розмірі 146,50 білоруських рублів, що за офіційним курсом НБУ станом на 05 листопада 2018 року складає 1 946 (одна тисяча девятсот сорок шість) гривень, 69 (шістдесят девять) коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: