Провадження № 22-ц/780/1260/18 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 19 24.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м. Київ

справа № 369/11817/15

провадження № 22ц/780/1260/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В., Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ «Інвест» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2015 року у складі судді Пінкевич Н.С., повний текст складений 15.01.2016 року,

встановила:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України: пункт 8) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; пункт 9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд», третя особа Український консорціум «Екосорб», про визнання майнових прав посилаючись, що між Українським консорціумом «Екосорб» та ТОВ «Спеціальне будівельне підприємство «Промспеубуд» у 2008 році укладено договір пайової участі у будівництві, відповідно до якого УК «Екосорб» як виконавець зобов'язаний був побудувати житловий будинок по АДРЕСА_1, ввести його в експлуатацію. 15 квітня 2015 року між позивачем та ТОВ укладено договір купівлі-продажу майнових прав на офісне приміщення №12 загальною площею 186,77 кв.м, вартістю 1 581 000 грн. та договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1, вартість майнових прав склала 407 700 грн.

Свої зобов'язання за договорам позивач виконав, проте станом на день подачі позову будинок не введений в експлуатацію. Значне перевищення даних строків порушує його права на отримання у власність приміщення та квартири, дане право не зареєстроване в жодному державному реєстрі та не визнано. Тому, позивач мотивуючи тим, що ці обставини в подальшому при зміні забудовника для завершення будівництва можуть вплинути на передачу об'єктів йому у власність, відповідно до умов договору, просив суд визнати за ним майнові права на квартиру №354, секція 8, поверх 7, загальною площею 54,36 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса 36); та на офісне приміщення №12, поверх 1, секція 7, загальною площею 186,77 кв.м, що знаходиться за тією ж адресою.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ТОВ «ПГ «Інвест», посилаючись на те, що він є замовником будівництва з 2013 року, проте його не було залучено до участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу зазначивши, що заочне рішення є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для розгляду справи. Так, зазначив, що його не залучили до розгляду справи не зважаючи на те, що між ним та УК «Екосорб» 23.08.2013 року було укладено договір про зміну Замовника будівництва, а отже він набув право нового інвестора з дня підписання договору. Будинок по АДРЕСА_1 добудований саме ТОВ «ПГ «Інвест» та введений ним в експлуатацію, що підтверджується сертифікатами від 15.09.2015 та 17.12.2015 року виданий ДАБІ України на їх ім'я. Про зазначені у позові договори між сторонами йому, як новому інвестору нічого не було відомо, до того ж ні ОСОБА_4 ні ТОВ «СБП «Промспецбуд» не звертались до нього з приводу наявності в них майнових прав на приміщення та виготовлення технічної документації на нежитлове приміщення. Крім того, на момент звернення до суду ТОВ «ПГ «Інвест» вже ввів в експлуатацію будинок. Оскільки дане рішення порушує його права та обов'язки як замовника будівництва, апелянт просив скасувати заочне рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на скаргу позивач ОСОБА_4 та третя особа представник ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» ОСОБА_5 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись, що договір купівлі-продажу майнових права не оспорювався, тому рішення законне і обґрунтоване.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «ПГ «Інвест» просив скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Позивач ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з'явився, надіславши клопотання про перенесення розгляду скарги у зв'язку з неможливістю участі у справі за станом здоров'я, при цьому додав направлення його до кардіолога від 19.04.2018 року, проте доказів, які б підтверджували що він не може приймати участь у справі за станом здоров'я, не надано, тому у колегії суддів відсутні підстави вважати неявку позивача з поважних причин, приймаючи до уваги регламентовані строки розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у його відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Представник відповідача - директор ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення.

Третя особа Український консорціум «Екосорб», будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції свого представника не направив, клопотань не подавав, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05 грудня 2008 року між Українським консорціумом «Екосорб» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» було укладено договір пайової участі у будівництві №36-351-ЧК-НЖ.

За даним договором Український консорціум «Екосорб» зобов'язався побудувати житловий будинок за будівельною адресою АДРЕСА_1, та після підписання акта державної комісії про введення будинку в експлуатацію передати ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд», як учаснику його частку об'єкта будівництва: секція 7, поверх 1, офісне приміщення №12 за Актом прийому-передачі (а.с.7-12).

26 квітня 2011 року між Українським консорціумом «Екосорб» та ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №36-385-МП-ЧК, за яким УК «Екосорб» зобов'язався передати у власність ТОВ «СБП «Промспецбуд» майнові права на квартиру АДРЕСА_1, а відповідач у свою чергу зобов'язався прийняти зазначені майнові права на вказану квартиру та сплатити УК «Екосрб» договірну ціну (31-35).

Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №02/2015 від 15 квітня 2015 року (п.3.2), укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд», останній зобов'язався передати позивачу майнові права на квартиру АДРЕСА_1, при цьому покупець набуває право власності на майнові права після оформлення Акту приймання-передачі майнових прав. (а.с.36-39).

15 квітня 2015 між ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу майнових прав на офісне приміщення №01/2015 від року (п.4.4), яким відповідач зобов'язався передати ОСОБА_4 майнові права на офісне приміщення №12, загальною площею 186,77 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 зі свого боку як покупець прийняти їх (а.с.27-29).

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та визнаючи за ним майнові права на спірні об'єкти нерухомості, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 проінвестував будівництво, тому на підставі договору купівлі-продажу майнових прав має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатом інвестицій, тобто майнові права є власністю інвестора.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає що позивачем не доведено, що його майнові права на спірні об'єкти нерухомості порушуються відповідачем, про це не зазначено ні в позові, а також не встановлено в рішенні суду першої інстанції.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що на підставі Договору про зміну Замовника будівництва від «23» серпня 2013 року укладеного між УК «Екосорб» та ТОВ «ПГ Інвест», останній набув статусу Нового інвестора будівництва, Замовника будівництва, орендаря земельної ділянки та власника майна, майнових прав на відповідні Об'єкти нерухомості (квартири та нежитлові приміщення) в Об'єкті будівництва і проектної документації на Об'єкт будівництва.

Житловий будинок АДРЕСА_1 введений ТОВ «ПГ Інвест» в експлуатацію, що підтверджується сертифікатами серії ІУ № 70 від 15.09.2015 р. та серії ІУ № 54 від 17.12.2015 р., виданим Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на ім'я забудовника - ТОВ «ПГ Інвест».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи з моменту коли ТОВ «ПГ Інвест» став Замовником будівництва до нього не зверталися ні ТОВ «Спеціалізоване будівельне підприємство «Промспецбуд», ні ОСОБА_4 з приводу наявності у них майнових прав на приміщення №12 та виготовлення технічної документації на нежитлове приміщення.

Аналізуючи встановлені по справі обставини, виходячи з того, що відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК України, в ред. на час розгляду справи судом першої інстанції, так і відповідно до ч.1 ст.13 діючого ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія також погоджується з доводами скарги про те, що позивач ОСОБА_4 не довів своїх вимог щодо порушення його прав відповідачем ТОВ СБП «Промспецбуд», що є обов'язком позивача відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до ст.376 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ «Інвест» задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПГ «Інвест» понесені ним судові витрати у розмірі 780 грн. 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В.Іванова

Судді:

О.І.Сліпченко

В.В.Гуль