Справа № 452/3566/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 грудня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретаря Страхоцької Т.А.,

заявника ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених вимог посилається на те, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В цьому будинку зареєстрований її чоловік ОСОБА_5, який на початку 2002 року поїхав за межі України в Росію, у Москву. на роботу і до цього часу не повернувся. Всі свої документи забрав із собою, особисті речі залишилися вдома.

Вона неодноразово намагалася віднайти його, зясувати, де в даний час перебуває, розпитуючи рідних, друзів, сусідів, зверталася в поліцію в м. Самборі із заявою про його розшук, у лікувальні заклади, однак це жодного результату не дало.

З часу, коли чоловік залишив своє місце проживання, минуло шістнадцять років. За цей період часу він жодним чином не повідомляв про своє місце знаходження і їй нічого невідомо, де він зараз перебуває.

Відсутність відомостей про нього в місці його проживання протягом шістнадцяти років дає підставу визнати його безвісно відсутнім, що необхідно для зняття його з реєстрації.

А тому просить визнати постановити рішення, яким визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заяву підтримали посилаючись на обставини викладені у заяві, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головне управління державної міграційної служби у Львівській області в судове засідання повторно не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на початку 2002 року ОСОБА_5 поїхав за межі України на роботу і до цього часу не повернувся.

Зі свідоцтва про народження серії I-СГ № 274960 від 29.10.1971 року, виданого Хлопчицькою сільською радою Самбірського району, убачається, що ОСОБА_5 народився 28 вересня 1971 року.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-СФ №117540 від 10 листопада 2001 року, виданого Новосілко Гостиннівською сільською радою, відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.11.2001 року зареєстрували шлюб, після чого Павліш змінила прізвище на ОСОБА_5.

Із акту обстеження матеріально побутових умов заявника ОСОБА_7 від 01.10.2018 року, виданої Новосілко Гостиннівською сільською радою Самбірського району Львівської області, убачається, що її син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у 2002 році поїхав за кордон в Росію, а саме в Москву на заробітки і до цього часу не повернувся, його місце перебування дружині та матері невідоме.

Частиною 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також судом встановлено, що заявнику необхідно визнання його дружині безвісно відсутнім для зняття його з реєстрації.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останньої підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування ОСОБА_5 за останнім відомим місцем проживання відносяться до початку 2002 року, тому безвісно відсутнім його слід визнати з 01 січня 2003 року.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім з 01 січня 2003 року.

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя