ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року

м.Харків

справа № 2-336/11

провадження № 22-ц/818/17/18

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 червня 2018 року, постановлене під головуванням судді Фанда О.А., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 20 червня 2018 року), -

в с т а н о в и в :

У квітні 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.51 т.2), позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 року у розмірі 63 583,95 доларів США та пеню у розмірі 14 702,94 грн., а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 червня 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» 63 583,95 доларів США - заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 року та пеню в розмірі 14 702,94 грн., а також судові витрати в розмірі 1820 грн., всього: 63 583,95 доларів США, що еквівалентно 1 661 855,55 грн. та 16 522,94 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що вимоги позивача є необгрунтованими та не підтверджені допустимими доказами, не надано належного розрахунку заборгованості за кредитним договором з якого можна було б встановити дійсну суму заборгованості, порядок її нарахування окремо за тілом кредиту та відсотками, визначити дату початку прострочення зобов'язань та періоди нарахування заборгованості, строки настання прострочення по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. Крім того, вважає, що позивачем не доведено факт отримання суми кредитних коштів готівкою в іноземній валюті.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» надав письмові пояснення, в яких просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 червня 2018 року - залишити без змін. Разом з письмовими поясненнями позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року, який складає 62 815,43 доларів США та пеню в розмірі 14 702,94 грн.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором відповідач в строки, передбачені договором, не виконав, що є підставою для стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 63 583,95 доларів США та пені в розмірі 14 702,94 грн.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети про отримання кредиту під заставу 24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит за програмою «Кредит під заставу нерухомості» на суму 55 794 доларів США, з яких: 54700 доларів США на споживчі цілі та 1 094 доларів США на споживчі цілі з метою оплати комісії за надання кредиту. Строк користування кредитом - 120 місяців зі сплатою 14% річних щомісячно у строк до 25 числа кожного місяця. (а.с.6, 11-19 т.1).

Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконав.

Як на підставу позовних вимог, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» посилався на те, що заборгованість відповідача за кредитним договором від 24.04.2008 року складає 63 583,95 доларів США та пеня у розмірі 14702,94 грн., які підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктами 12.1, 12.3 кредитного договору кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди позичальника відступити своє право вимоги за договором будь-якій особі. У разі відступлення права вимоги, новий кредитор набуває усі права та обов'язки кредитора за договором у повному обсязі, в тому числі право отримати від позичальника задоволення вимог щодо повернення основної суми кредиту, процентів за ним, будь-яких комісійних винагород, пені та штрафів, а також будь-яких сум страхового відшкодування у разі настання страхового випадку за договором кредиту.

Встановлено, що 26 квітня 2018 року за договором відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Оксі Банк», останнє набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 24.04.2008 року (а.с.75 т.2).

Договором від 26 квітня 2018 року ПАТ «Оксі Банк» передало право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (а.с.87 т.2).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30 травня 2018 року замінено позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» (а.с.114-115 т.2).

Матеріали справи свідчать про те, що з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.51 т.2), позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 року у розмірі 63 583,95 доларів США та пеню у розмірі 14 702,94 грн., а також вирішити питання судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 16 Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 1% від простроченої до сплати суми за кожен календарний день прострочення.

Статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, що є підставою для стягнення суми заборгованості.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із розміром стягнутої суми заборгованості за кредитним договором від 24.04.2008 року.

До суду апеляційної інстанції представником ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача за кредитом складає 62 815,43 доларів США, а пеня складає 14 702,94 грн.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріали справи свідчать про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року є належним та допустимим доказом у спірних правовідносинах.

Доказів на спростування зазначеної суми заборгованості відповідачем суду не надано.

Посилання ОСОБА_1 на недоведеність отримання ним суми кредитних коштів готівкою в іноземній валюті, - не приймаються до уваги колегією суддів та спростовуються фактичними обставинами справи, оскільки статтею 6 Кредитного договору сторони погодили порядок надання кредиту. Пунктом 6.1. встановлено, що надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника.

Висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 63 583,95 доларів США, не відповідає фактичним обставинам справи, а саме: розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року, наданому позивачем до суду апеляційної інстанції, з якого вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 62 815,43 доларів США.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід змінити. Стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» підлягає заборгованість за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року в сумі 62 815,43 доларів США та пеня в розмірі 14 702,94 грн., а також судові витрати в розмірі 1820 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в частині обгрунтованості позовних вимог не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11 червня 2018 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест» заборгованість за кредитним договором № 014/1647/82/99356 від 24.04.2008 року в сумі 62 815,43 доларів США та пеню в розмірі 14 702,94 грн., а також судові витрати в розмірі 1820 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 21.11.2018 року.