Справа № 758/7598/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Житлово-експлуатаційна контора № 707, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Згідно заяви про уточнення позовних вимог позивач пред'явила в суді позов до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Житлово-експлуатаційна контора № 707, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав того, що нею було пропущено строку для прийняття спадщини.

За таких обставин позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі.

Київська міська рада не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача направив до суду відзив, в якому просив розглянути справу за відсутності відповідача та прийняти судом рішення згідно норм чинного законодавства.

Представник Житлово-експлуатаційної контори № 707 свого права на участь у судовому засіданні не використав. Про розгляд справи третя особа була повідомлена належним чином.

Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві також в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без участі його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено на підставі відповідного Свідоцтва про народження. (а.с. 9)

Згідно Свідоцтва про смерть серія № НОМЕР_1, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 10)

Як вбачається з Договору купівля-продажу від 17.10.1997, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у власність в рівних частках квартиру, за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 13) Факт реєстрації права власності за ОСОБА_2 встановлено на підставі довідки з КМ БТІ від 20.05.16. (а.с. 65)

Як вбачається з Листа від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 05.05.16, ОСОБА_1 пропустила 6-місячний строк для прийняття спадщини. (а.с. 16)

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної завідувачем Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 23.02.17, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущено строк прийняття спадщини, а також ненаданням документів що підтверджують фактичне прийняття спадщини після спадкодавця. (а.с. 64)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_2, до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори позивач звернулась із заявою, в якій повідомила, що обізнана про пропуск строку прийняття спадщини 05.05.16. (а.с. 70)

Згідно Довідки від 21.12.2006 ОСОБА_2 проживав АДРЕСА_1 без реєстрації з 23.12.1997 по день смерті, - ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 72)

Проте згідно Довідки від 19.01.2007 ОСОБА_2 проживав за адресою:АДРЕСА_2 з 03.12.1996 по 07.12.2004 був знятий з реєстрації по рішенню судуна адресу: АДРЕСА_1. (а.с.79)

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріальної контори ОСОБА_1 звернулась 17.02.17, що вбачається з відмітки на конверті, якою було направлено заяву. (а.с. 80)

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлий ОСОБА_2 заповіту не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадини, спадкодавець та ОСОБА_1 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, є підстави вважати, що позивач фактично прийняла спадщину, хоча і не зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на це, суд вважає що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Житлово-експлуатаційна контора № 707, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2.) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко