Справа №263/9474/18
Провадження № 2/263/2171/2018

14 листопада 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Дзигім К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він є власником будинку № 158 по вулиці Шевченка в м. Маріуполі, в якому, крім нього зареєстровані: його мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1; його дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; дочка його дружини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; його син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 - його брат, дружина брата - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 та їх дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 При цьому, відповідачі по справі є окремою родиною, та не є членами його сім'ї, фактично з 2001 року та по даний час в зазначеному будинку не проживають та не з'являються, особистих речей відповідачів у будинку не має. Також відповідачі по справі комунальні послуги не сплачують. При цьому, відповідачі мають своє житло будинок №158а по вул. Шевченка в м. Маріуполі. На підставі викладеного просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у домоволодінні - будинку № 158 по вулиці Шевченка в м. Маріуполі Донецької області.
Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, у подальшому надав заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що дійсно відповідачі зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_8 а м. Маріуполі, який належить позичу, проте в ньому з 2001 року не мешкають.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності будинок № 158 по вулиці Шевченка а м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_13 18.01.2016 року, належить ОСОБА_1.
Згідно з довідками, виданими Центром надання адміністративних послуг Департаменту надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 07.07.2018 року та від 26.07.2018 року, за адресою: м. Маріуполь, вул. Шевченка, 158, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7
У той же час, відповідно до акту КСН «Новоселівка» від 02.07.2018 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, проте за вказаною адресою з 2001 року та по теперішній час не мешкають.
Крім того, на підтвердження доводів позову до останнього додано копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.09.2016 року за №1430, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_14, відповідно до якого ОСОБА_1 у період з 06.05.2014 року по 16.09.2016 року мав у приватній власності житловий будинок №158а по вул. Шевченко в м. Маріуполі.
Також відповідно до витягу з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна, на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_15, ОСОБА_3 належить 4-х кімнатна квартира, розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Троїцькій (50 років СРСР), 32-1.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог.
У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник будинку № 158 по вулиці Шевченка в м. Маріуполі Донецької області.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Крім того, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вищенаведені норми законодавства, та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачі в спірному жилому приміщенні без поважних причин не проживають понад встановленого законодавством строку, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, позов підлягає задоволенню, а відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням у домоволодінні - будинку № 158 по вулиці Шевченка в м. Маріуполі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391,405 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13, такими, що втратили право користування жилим приміщенням у домоволодінні - будинку № 158 по вулиці Шевченка в м. Маріуполі Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя Л.Г. Шатілова