Справа № 185/9269/17
Провадження № 2/185/797/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
22 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні №30 по вулиці Теплій (ОСОБА_4) м. Павлограда Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_1, шлюб із яким вона розірвала згідно рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2001 року. Вона є власником будинку № 30 по вулиці Теплій (ОСОБА_4) в місті Павлоград. Відповідач зареєстрований у зазначеному домоволодінні, проте фактично з 01 травня 2016 року не проживає, тобто більше одного року він не проживає у зазначеному будинку. Особистих його речей у будинку немає. Ніяких комунальних платежів відповідач не сплачує, у звязку з чим вона вимушена сплачувати всі комунальні платежі за фактично прописаного в її будинку відповідача, що ставить її, пенсіонерку, в скрутне матеріальне становище, тому вона вимушена звернутися до суду.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником будинку № 30 по вулиці Теплій (ОСОБА_4) в місті Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2009 року (арк.с.8).
Як вбачається з копії довідки виданої квартальним комітетом № 68 м. Павлограда (арк.с.9), у зазначеному будинку крім ОСОБА_2, ще зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_1, що підтверджується копією рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2001 року (арк.с.7).
З Акту про не проживання осіб від 10 жовтня 2017 року (арк.с.5), складеного головою квартального комітету № 68 м. Павлоград, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (ОСОБА_4) м. Павлограда Дніпропетровської області, але з 01 травня 2016 року та по теперішній час не проживає (арк.с.5).
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що відповідач два роки в будинку не проживає і речей його у будинку вона також не бачила.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідач два роки в будинку не проживає і вона його не бачила, речей його у будинку також не бачила.
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи, що подається до органу реєстрації або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідач не є співвласником житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, який втратив право на користування житловим будинком.
Керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у домоволодінні №30 по вулиці Теплій (ОСОБА_4) м. Павлограда Дніпропетровської області.
Витрати на судовий збір покласти на ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд ? якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.
Повний текст заочного рішення складено 08 травня 2018 року.
Суддя: В. О. Головін