Провадження № 2/522/3788/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1, за участю третіх осіб ОСОБА_2, приватного підприємства «Олімп Юг» про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося 28 серпня 2015 року до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму матеріальних збитків в розмірі 13858 грн. 69 коп. та суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.05.2012 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ПП «Олімп Юг» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС, відповідно до якого Страховиком було застраховано майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобілем НОМЕР_1. Пунктом 3 Договору страхування вигодонабувачем визначено є ПП «Олімп Юг» . 14.05.2012 року Додатковою угодою №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №0722а/12оАС від 14.05.2012 року, в п. 3 Договору було внесено зміни, а саме: Вигодонабувачем визначено ОСОБА_2, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля НОМЕР_1. 20.02.2013 року о 15 год. 40 хв. в м. Одеса по вулиці Зоопаркова, буд. 5 сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_1 керуючи автомобілем SSANG YONG (реєстраційний номер ВН Т2 КН 3460) рухаючись заднім ходом, не впевнившись, що це буде безпечно та не звернувшись за допомогою до сторонніх осіб, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований позаду неї, що призвело до пошкодження автомобілів. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2013 року у справі № 522/5294/13-п, вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_1 В результаті зазначеної ДТП, було пошкоджено застрахований транспортний засіб DAEWOO Sens, д/н НОМЕР_3. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.13.01886/VESKO13434 від 11.04.2013 року та умов Договору страхування № 0722а/12оАС від 14.05.2012, розмір страхового відшкодування склав 13858,69 грн. 69 коп., яке було сплачено згідно платіжного доручення № 24604 від 12.04.2013 року. Позивач, з огляду на те, що винуватцем ДТП, яка сталася 20.02.2013 року визнано ОСОБА_1, вважає, що відповідач, як винуватець ДТП, має відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу.

Ухвалою суду від 15 вересня 2015 року відкрито провадження по справі.

18 травня 2016 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в яких відповідач позов не визнає повністю, посилаючись на наступне. По-перше, виплата страхового відшкодування була неправомірною у звязку із повною компенсацією Відповідачем заподіяних збитків представнику власника пошкодженого автомобіля. Дійсно, 20.02.2013 р. відбулася ДТП за участю Відповідача, який керуючи своїм автомобілем допустив зіткнення з автомобілем DAEWOO, номерний знак НОМЕР_3, який знаходився під керуванням ОСОБА_3. Проте, в звязку з тим, що свою вину у скоєнні ДТП Відповідач відразу визнала, вона за погодженням з ОСОБА_3 прямо на місті ДТП відшкодувала заподіяну майнову шкоду, передавши 20.02.2013 р. ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 500 доларів США, на що ОСОБА_3 надав розписку, в якій зазначив що претензій з приводу цієї ДТП він до Відповідача не має. По-друге, позивачем не доведено чинність Договору страхування, так як і сам ОСОБА_3, після ДТП, посилався на відсутність страховки, так і в матеріалах справи відсутні документи щодо здійснення Страхувальником страхового платежу, передбаченого Договором страхування. По-третє, страхове відшкодування було виплачено в сумі більшій за суму матеріальних збитків, визначених автотоварознавчою експертизою. По-четверте, ОСОБА_2 не є власником пошкодженого автомобіля.

Ухвалою суду від 24 червня 2016 року до справи у якості третьої особи залучено ОСОБА_2.

30 серпня 2016 року позивачем подано відзив на заперечення, в якому, позивач посилається на те, що Страхувальником не було надано інформації щодо здійснення Відповідачем оплати на місці ДТП завданих збитків. Крім того, згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту №0722а/12оАС від 14.05.2012 р. Страхувальником є ПП «Олімп Юг», в особі директора ОСОБА_2 Вказаним договором застраховано автомобіль «DAEWOO Sens», державний номерний знак НОМЕР_3, який на законних підставах використовувався Страхувальником, а саме на підставі договору оренди транспортного засобу від 24.12.2008 року, за яким автомобіль передано ОСОБА_2 (наймодавець) в оренду (користування) ПП «Олімп Юг» (наймач) строком на 60 місяців, починаючи з 24.12.2008 року, тобто по 24.12.2013 року. З цих же підстав, доводи Відповідача з приводу того, що ОСОБА_2 не є власником автомобіля, не мають істотного значення для вирішення справи. Також, відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В судовому засіданні 29.11.2016 року допитані у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які підтвердили, що остання, як винуватець ДТП, розрахувалась з водієм автомобіля DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_3 за спричинені матеріальні збитки, передавши йому 500 доларів США, про що ОСОБА_3 написав розписку, в якій однак не зазначив про отримані кошти, проте вказав, що будь-яких претензій не має, що ОСОБА_1, розцінила як підтвердження отримання грошових коштів. Інших свідків передачі коштів не було. Сама ОСОБА_1 відразу після ДТП не знала, що власником вказаного автомобіля DAEWOO, є ОСОБА_2

Ухвалою суду від 15 червня 2017 року до справи у якості третьої особи залучено приватне підприємство «Олімп Юг».

Також ухвалою суду від 15 червня 2017 року залишено без задоволення клопотання про об?єднання даної справи з цивільною справою № 522/2096/17 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Олімп Юг» та ПрАТ «СК «АХА Страхування», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору страхування недійсним.

15 червня 2017 року представником відповідача подано доповнення до заперечень на позовну заяву. Відповідач вважає, що відповідно до умов Договору, водій-охоронець ОСОБА_3 не може вважатися «водієм застрахованого ТЗ», оскільки п. 23 Договору встановлено чітке тлумачення цього терміну «Водій - зазначена в договорі страхування фізична особа, допущена у встановленому законом порядку до керування транспортного засобу». Натомість у Договорі страхування не зазначено жодної особи, яка, окрім Страхувальника, допущена до керування застрахованим ТЗ. Відповідна інформація зазначена у пп. 8.2. Договору, де навпроти переліку допущених до керування застрахованим ТЗ осіб проставлена відмітка «НІ»; у графах зазначеного переліку взагалі виставлені прочерки. В подальшому зміни до пп. 8.2 Договору сторонами не вносилися. Також, крім оформлення наказу про призначення на посаду та наказу про закріплення транспортного засобу за водієм-охоронцем, для керування колісним транспортним засобом відповідно до законодавства України на момент вчинення ДТП також необхідні дорожні (подорожні) листи, в яких відображаються витрати на паливно-мастильні матеріали на підставі первинних документів. На підтвердження даної обставини, представник відповідача посилається на лист Державної патрульної служби України від 28.02.2012 р. №3535/6/15-1415, в якому вказано, що дорожній лист є єдиним первинним документом, який підтверджує витрати на ПММ. Тому, оскільки до матеріалів справи не надано належним чином оформлені та засвідчені дорожні листи; а також, враховуючи те, що в Договорі добровільного страхування наземного транспорту між ПрАТ СК АХА Страхування та ПП Олімп Юг не вказано інших осіб, які допущені до керування ТЗ, окрім ОСОБА_2, відповідач вважає, що Страхувальник добровільно та власноручно передав транспортний засіб (із комплектом ключів до замку запалення ТЗ) третій особі, чим порушив умови договору та унеможливив здійснення страхового відшкодування у майбутньому, оскільки ДТП після такої передачі ТЗ не може вважатися страховим випадками у відповідності до пп. 29.2.21 Договору. Таким чином і виплата страхового відшкодування була здійснена безпідставно в звязку із тим, що зазначена дорожньо-транспортна подія не є страховим випадком у розумінні Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року.

Ухвалою суду від 03 серпня 2017 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по справі № 522/2096/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Олімп Юг», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору недійсним.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким процесуальні кодекси викладені в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2018 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Олімп Юг», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року. Рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року поновлено провадження по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1, за участю третіх осіб ОСОБА_2, приватне підприємство «Олімп Юг» про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регрессу та продовжено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити у їх задоволенні з тих підстав, що відповідач повністю розрахувалась з водієм ОСОБА_3 одразу після ДТП, про що є розписка останнього в якій зазначено, що він претензій до ОСОБА_1 не має, а також з тих підстав, що ОСОБА_3 не був особою, яка вказана в договорі страхування, а отже передача йому ключів від застрахованого автомобіля DAEWOO була тим випадком, який виключає наявність страхового випадку, в зв?язку з чим підстав для виплати страхового відшкодування не було взагалі.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_1, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

14.05.2012 року між ПрАТ «СК «АХА Страхування» та ПП «Олімп Юг» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС, відповідно до якого Страховиком було застраховано майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобілем НОМЕР_1. Пунктом 3 Договору страхування вигодонабувачем визначено є ПП «Олімп Юг».

14.05.2012 року Додатковою угодою №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту №0722а/12оАС від 14.05.2012 року, в п. 3 Договору було внесено зміни, а саме: Вигодонабувачем визначено ОСОБА_2, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля НОМЕР_1.

Дійсність Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року підтверджена рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23 травня 2018 року, яким відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до приватного підприємства «Олімп Юг», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року. Рішення набрало законної сили.

20.02.2013 року о 15 год. 40 хв. в м. Одеса по вулиці Зоопаркова, буд. 5 сталася дорожньо-транспортна пригода, за обставинами якої, ОСОБА_1 керуючи автомобілем SSANG YONG реєстраційний номер ВН Т2 КН 3460 рухаючись заднім ходом, не впевнившись, що це буде безпечно та не звернувшись за допомогою до сторонніх осіб, здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований позаду неї, що призвело до пошкодження автомобілів.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2013 року у справі № 522/5294/13-п, вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу SSANG YONG реєстраційний номер ВН Т2 КН 3460, яким керувала ОСОБА_1.

В результаті зазначеної ДТП, було пошкоджено застрахований транспортний засіб DAEWOO Sens, д/н НОМЕР_3.

Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.13.01886/VESKO13434 від 11.04.2013 року та умов Договору страхування № 0722а/12оАС від 14.05.2012, розмір страхового відшкодування склав 13858,69 (тринадцять тисяч вісімсот пятдесят вісім) грн. 69 коп., яке ПрАТ «СК «АХА Страхування» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО, згідно платіжного доручення № 24604 від 12.04.2013 року.

Позивач, з огляду на те, що винуватцем ДТП за участю застрахованого транспортного засобу визнано ОСОБА_1 та вважаючи, що відповідач, як винуватець ДТП, має відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідач не погоджується з твердженнями позивача, з тих підстав, що виплата страхового відшкодування була неправомірною у звязку із повною компенсацією Відповідачем заподіяних збитків водієві пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 відразу після ДТП, шляхом передачі ОСОБА_3 500 доларів США в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди, про що ОСОБА_3 надав розписку, в якій зазначив що претензій з приводу цієї ДТП він до Відповідача не має.

Цей факт підтверджують своїми поясненнями і свідки. Однак, суд критично відноситься до їх пояснень, з огляду на те, що свідки є зацікавленими особами (відповідач та її чоловік).

При цьому, відповідно до п. 28.22 договору добровільного страхування наземного транспорту №0722а/12оАС від 14.05.2012 р., якщо Страхувальник одержав страхове відшкодування збитків від особи, винної в заподіянні цих збитків, він зобовязаний в 10-денний строк повернути одержане страхове відшкодування, чи заявити про цей факт Страховику для врахування при здійсненні відшкодування. Відповідно до п. 29.4.5 Договору страхування, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник (Вигодонабувач) отримав повне відшкодування збитку від третіх осіб.

Однак, судом встановлено, що Страхувальником не було надано інформації щодо здійснення Відповідачем оплати на місці ДТП завданих збитків. Таким чином, у Відповідача не було підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування, та підстав для звернення до суду з позовом до Страхувальника про відшкодування збитків, які безпідставно були перераховані на рахунок СТО.

Щодо розписки, яка надана водієм ОСОБА_3, то в ній зазначено, що ОСОБА_3 до громадянки ОСОБА_1 претензій з приводу ДТП 20.02.2013 року по вул. Зоопаркова, 7 не має.

Суд не може вважати цю розписку, достатнім доказом в розумінні положень ст. 80 ЦПК України, так як на переконання суду, вона не є доказом передачі ОСОБА_1 500 доларів США ОСОБА_3, а лише підтверджує відсутність особистих претензій останнього до винуватця ДТП, які могли виникнути у ОСОБА_3 не тільки з приводу матеріальних збитків, спричинених його автомобілю, а і з приводу шкоди, спричиненої його здоровю чи моральної шкоди.

Крім того, Відповідач не погоджується з твердженнями позивача, з тих підстав, що позивачем не надано суду належним чином оформлені та засвідчені дорожні листи на водія ОСОБА_3, а враховуючи те, що в Договорі добровільного страхування наземного транспорту між ПрАТ СК АХА Страхування та ПП Олімп Юг не вказано інших осіб, які допущені до керування ТЗ, окрім ОСОБА_2, відповідач вважає, що Страхувальник добровільно та власноручно передав транспортний засіб (із комплектом ключів до замку запалення ТЗ) третій особі, чим порушив умови договору та унеможливив здійснення страхового відшкодування у майбутньому, оскільки ДТП після такої передачі ТЗ не може вважатися страховим випадками у відповідності до пп. 29.2.21 Договору. Таким чином і виплата страхового відшкодування була здійснена безпідставно в звязку із тим, що зазначена дорожньо-транспортна подія не є страховим випадком у розумінні Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року.

Відповідно до пп. 25.1.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0722а/12оАС від 14.05.2012 року, страхувальник зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно з розділом 28 Договору.

Як вбачається з пп. 24.2.2 Договору до страхових випадків відносяться «Збитки внаслідок ДТП» будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Пунктом 29 Договору встановлені виключення із страхових випадків та обмеження страхування, причини відмови у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до пп. 29.2.21 до збитків, які не є страховими відносяться «збитки, що виникли внаслідок добровільної передачі Страхувальником (водієм застрахованого ТЗ) основного та/або додаткового комплектів ключів до замку запалювання ТЗ будь-якій іншій особі (окрім збитків внаслідок ДТП при керуванні застрахованим ТЗ особою, вказаною в розділі 8 Договору як особа, допущена до керування застрахованим ТЗ)».

Судом встановлено, що у Договорі страхування не зазначено особи, яка, окрім Страхувальника, допущена до керування застрахованим ТЗ. Відповідна інформація зазначена у пп. 8.2. Договору, де навпроти переліку допущених до керування застрахованим ТЗ осіб проставлена відмітка «НІ»; у графах зазначеного переліку взагалі виставлені прочерки. В подальшому зміни до пп. 8.2 Договору сторонами не вносилися.

При цьому, суд встановив, що у вказаній ДТП постраждали два транспортних засоби, водіями яких відповідно були ОСОБА_1Д та ОСОБА_3

Однак, керування застрахованим транспортним засобом DAEWOO Sens д.н № НОМЕР_3 здійснювалося ОСОБА_3 на підставі Наказу ПП «Олімп Юг» № 47-а від 22 листопада 2012 року, відповідно до якого зазначений транспортний засіб було закріплено за водієм-охоронцем ОСОБА_3 з 22.11.2012 року.

При цьому, відповідно до Наказу від 16.11.2012 року, який підписано директором ПП «Олімп Юг», ОСОБА_5 з 16.11.2012 року прийнято на посаду водія-охоронця з виплатою заробітної плати два рази на місяць, відповідно до штатного розпису.

Тобто, на час вказаної ДТП, ОСОБА_3 перебував з ПП «Олімп Юг» в трудових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Тобто, нормами цивільного законодавства України передбачено відповідальність юридичної особи за шкоду, яка вчинена її працівником.

Це, на переконання суду, підтверджує прямий правовий зв?язок між використанням працівником засобів, якими він користується для виконання ним своїх службових обов?язків (зокрема автомобілем) та тими наслідками, які настають, в результаті такого використання, а отже додаткового підтвердження правомірності керування ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_4, якому автомобіль виділено для виконання трудових обов?язків, не потрібно, а посилання відповідача на цей факт, як на підставу відсутності причин виплати страхового відшкодування, не обґрунтоване, а тому судом не враховується.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі.

Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 243,60 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.

На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1, за участю третіх осіб ОСОБА_2, приватного підприємства «Олімп Юг» про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) суму матеріальних збитків в розмірі 13858 (тринадцять тисяч вісімсот пятдесят вісім) грн. 69 коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 грудня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

10.12.2018