Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 357/2006/16-ц

провадження № 61-5808св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

відповідачі: відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4, Державне підприємство «Сетам»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року у складі судді Рябченко Л. А. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Лівінського С. В., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4, Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), третя особа - ОСОБА_5 про визнання електронних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними.

Позов обґрунтовано тим, що електронні торги проведені з порушенням вимог цивільного закону та вимог щодо порядку здійснення виконавчого провадження, з порушенням прав іпотекодержателя, який оскаржував дії державного виконавця щодо проведення рецензування звіту та чисельне перепризначення експертів - суб'єктів оціночної діяльності. Позивач просив державного виконавця зняти з реалізації іпотечне майно та повернути стягувачу виконавчий напис нотаріуса. Однак державний виконавець продовжував примусове виконання та здійснив реалізацію нерухомого майна за заниженою ціною, яка не покриває кредитної заборгованості боржника.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме нежилої будівлі площею 1 254 кв. м по АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота 113193, що відбулися 25 грудня 2015 року та оформлені протоколом № 136779. Визнано недійсним протокол ДП «Сетам» № 136779 проведення електронних торгів від 25 грудня 2015 року, згідно з яким переможцем торгів став ОСОБА_4 Визнано недійсним акт № НОМЕР_1 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29 грудня 2015 року про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме нежилої будівлі площею 1 254 кв. м по АДРЕСА_1, згідно з яким переможцем торгів став ОСОБА_4 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що проведення електронних торгів здійснено з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку здійснення виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року відхилено апеляційні скарги ДП «Сетам» та ОСОБА_4 Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що проведення електронних торгів здійснено з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку здійснення виконавчого провадження, тому правочин підлягає визнанню недійсним.

Апеляційний суд виходив з того, що протокол та акт проведення торгів засвідчують факт вчинення правочину, тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх недійсними.

Суд апеляційної, інстанції перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, та враховуючи встановлені обставини у справі дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, підтверджені наданими доказами, а відповідач не спростував та не надав належних і допустимих доказів правомірності вчинення правочину.

У листопаді 2016 року ДП «Сетам» та ОСОБА_4 звернулися до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року, у яких просять скасувати ухвалені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У грудні 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало заперечення на касаційні скарги, вказуючи на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх скасування.

18 листопада 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданими касаційними скаргами та зупинено виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

14 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційні скарги мотивовані тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій суперечать правовим висновкам Верховного Суду України, висловлених у постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 та у постанові від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, згідно з якими дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Заперечення на касаційні скарги мотивовано тим, що під час реалізації майна порушено процедуру призначення та проведення торгів з реалізації арештованого майна, оскільки позивач подав заперечення на рецензію у судовому порядку.

Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином встановили у справі фактичні обставини та дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, заперечення на касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 02 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. вчинено виконавчий напис № 8878, яким звернуто стягнення на нерухоме майно - нежилу будівлю загальною площею 1 254 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5

Вказане нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 21 квітня 2008 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелудченко О. В. за № 2771, передано в іпотеку ПАТ «ОТП Банк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», у забезпечення зобов'язань за кредитним договором, за яким строк платежу настав 15 червня 2009 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «ОТП Банк» у розмірі 1 025 706,70 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 02 жовтня 2009 року складало 8 205 653, 60 грн, а загальна сума, що підлягала стягненню за кредитним договором складала 8 894 623, 66 грн.

02 липня 2010 року на підставі виконавчого напису нотаріуса постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

01 вересня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходилися на банківських рахунках.

Судами встановлено, що 29 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, а 30 квітня 2010 року укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно з яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором.

17 грудня 2010 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Мельніковим В.Б. призначено експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (далі - ТОВ «Українська експертна група») для визначення вартості арештованого майна - нежилої будівлі площею 1 254 кв. м по АДРЕСА_1. У зв'язку із чим виконавче провадження зупинено.

23 листопада 2011 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гопцій Р. О. виніс постанову про поновлення виконавчого провадження.

09 квітня 2013 року державний виконавець Гопцій Р. О. виніс постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверс Консалтінг», а 30 липня 2014 року - постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Українська експертна група».

11 серпня 2014 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. відкрито виконавче провадження № 44425430 щодо примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду від 27 лютого 2014 року у справі №2-1443/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 469 791,57 грн та 1 187,93 грн судових витрат.

03 вересня 2014 року державний виконавець Гопцій Р. О. виніс постанову про приєднання вищевказаних виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження № 49714316.

27 квітня 2015 року державний виконавець Гопцій Р. О. виніс постанову про заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

22 травня 2015 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Приватного підприємства «Консалтингова група «Агро-Експерт» (далі ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт»).

Згідно з висновком про вартість майна, виконаний ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», ринкова оціночна вартість нежилої будівлі по АДРЕСА_1 станом на 25 травня 2015 року складає 3 999 000,00 грн.

30 червня 2015 року на підставі заяви представника боржника державним виконавцем винесено постанову про призначення рецензента для участі у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертцентр».

Відповідно до рецензії №1 на звіт про незалежну оцінку майна, виконаний ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», рецензент ОСОБА_10 зробила загальний висновок про достовірність оцінки майна. Звіт виконано на підставі договору та постанови про виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 від 22 травня 2015 року.

21 липня 2015 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертне бюро «Айстра».

14 вересня 2015 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ Консалтинг» (далі - ТОВ «РМ Консалтинг»).

Згідно з висновком ТОВ «РМ Консалтинг» про незалежну оцінку майна від 21 вересня 2015 року ринкова вартість нерухомого майна - нежила будівля, загальною площею 1 254,00 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5, без урахування податку на додану вартість станом на 21 вересня 2015 року складала 1 080 321,00 грн.

Відповідно до рецензії №1/НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Софт експерт» звіт про незалежну оцінку майна ТОВ «РМ Консалтинг» від 21 вересня 2015 року відповідає вимогам нормативно-правових актів, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки та може використовуватись з метою, визначеною у звіті.

06 листопада 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало заяву до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зупинення виконавчих дій у зв'язку з їх оскарженням до суду, яка була отримана вказаним відділом 09 листопада 2015 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення.

Однак, за заявою стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», постанову про відкладення провадження виконавчих дій державним виконавцем не винесено.

17 грудня 2015 року відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області отримав заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про повернення виконавчого документа та зняття предмета іпотеки з електронних торгів, про що свідчить штамп відділу про прийняття заяви. Вказана заява стягувача державним виконавцем своєчасно не розглянута.

25 грудня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало скаргу на бездіяльність державного виконавця до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо проведення перевірки законності дій, повернення виконавчого документа та зняття іпотечного майна з реалізації.

У той же день, 25 грудня 2015 року, проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна по АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота 113193 та оформлені протоколом ДП «Сетам» №136779, згідно з яким переможцем торгів став ОСОБА_4

29 грудня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Венгелем Ю. Ю. складений акт № НОМЕР_1 про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна за стартовою ціною та ціною продажу об'єкта 1 080 321,00 грн.

30 грудня 2015 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. звільнено з - під арешту реалізоване на прилюдних торгах вище вказане нерухоме майно.

25 січня 2016 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. винесено постанову про виведення виконавчого провадження зі зведеного виконавчого провадження № 49714316 та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо звернення стягнення на нерухоме майно після часткового виконання за його заявою від 18 грудня 2015 року.

Перевіркою, проведеною Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна», встановлено порушення вимог чинного законодавства щодо строків здійснення примусового виконання зведеного виконавчого провадження, строків внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, порушення Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби щодо несвоєчасної передачі державному виконавцю заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, про що свідчить відповідь, надана за результатами перевірки від 04 березня 2016 року.

Згідно з інформацією про виконавче провадження 25 січня 2016 року державним виконавцем Гопцієм Р. О. винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження № 49714316 та постанову про повернення виконавчого документа щодо звернення стягнення на нерухоме майно після часткового виконання стягувачу за його заявою від 18 грудня 2015 року, на підставі пункту 1 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що державним виконавцем несвоєчасно розглянуто заяву стягувача про повернення виконавчого документа та винесено постанову, яка не мала значення на дату її постановлення.За зведеним виконавчим провадженням стягнуто кошти з боржника, у тому числі отримані від реалізації нерухомого майна у розмірі 932 822, 69 грн. Зазначена інформація про виконавчі провадження внесена державними виконавцями до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, про що свідчить витяг від 26 січня 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Підставою для визнання торгів недійсними відповідно до частини першої статті 215 ЦК України позивачем зазначено недодержання державним виконавцем при проведенні прилюдних торгів норм Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом № 606-ХІV та Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Мінстерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5.

Згідно із частинами першою, другою статті 11 Закону № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити передбачені цим Порядком дані.

Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна разом із такими документами.

Згідно із статтею 35 Закону № 606-ХІV за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документіввиконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 47 Закону № 606-ХІV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яку подано 17 грудня 2015 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, державним виконавцем своєчасно розглянута не була, наслідком чого стало вчинення дій та прийняття рішень, що суперечать інтересам стягувача та грубо порушують його права.

Крім того, незважаючи на скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на бездіяльність державного виконавця, подану 25 грудня 2015 року начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, з вимогою провести перевірку законності дій, повернення виконавчого документа та зняття іпотечного майна з реалізації, у той же день - 25 грудня 2015 року було проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна.

Верховний Суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду України у постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 та у постанові від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, згідно з якими дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Однак Верховний Суд зауважує, що електронні торги з реалізації нерухомого майна є правочином, вчинення якого повинне відбуватися з дотриманням норм цивільного законодавства. Такий правочин може визнаватися недійсним у судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення вимог закону (частина перша статті 215 ЦК України).

Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Оскільки елетронні торги було проведено без дотримання вимог вимог статті 35, пункту 1 частини першої статті 47 Закону № 606-ХІV, з урахуванням встановлених обставин суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про визнання недійсними електронних торгів.

Відхиляючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зазначає, що суди встановили обставини щодо дій державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, і які мають самостійний спосіб оскарження, і такі було оскаржено до Подільського районного суду м.Києва. Водночас суди встановили і порушення правил проведення прилюдних торгів, що є підставою для визнання таких недійсними.

З огляду на зазначене,доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

С.О. Погрібний

Г.І. Усик