Справа №489/74/18
Провадження №2/489/1001/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 05 червня 2015 року, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2015 року, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утримані.

19 лютого 2018 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, який одночасно направлено ОСОБА_3, в якому ОСОБА_4 позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що протягом листопада-грудня 2017 року дитина майже весь час знаходилася на його утриманні, за цей період часу купував речі, харчування, ліки, сплачував дитячий садок та інше, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.----), добровільно сплатив 1000 грн. на картковий рахунок позивача, що підтверджується квитанцією від 31.01.2018 р.

В своєму відзиві відповідач зазначає, що на даний час відповідач ніде офіційно не працює, заробляє собі на життя випадковими заробітками. Просить стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

20 лютого 2018 року від позивача по справі надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка не погоджується з твердженнями відповідача по справі. Заперечує щодо того, що дитина в листопаді-грудні 2017 року знаходилася на утриманні відповідача, та відповідач за цей період часу купував речі, харчування, ліки, сплачував дитячий садок та інше. Посилається на те, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає. Позивачка зазначає, що відповідач знаходиться на заробітках за кордоном в Польщі та отримує доволі високу заробітну плату.

В запереченнях на відповідь на відзив, поданих відповідачем 20 квітня 2018 року, ОСОБА_4 вказував на безпідставність тверджень позивача щодо його роботи за кордоном. Надано квитанції на перекази коштів на дитину. Вважав за доцільне визначити суму аліментів у розмірі 1200 грн. щомісяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, враховуючи часткового визнання відповідачем позову, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а сааме стягненню підлягають аліменти у розмірі 1500 грн. щомісяця до повноліття дитини.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючі відсутність витрат по сплаті судового збору з боку позивача, судові витрати повязані з розглядом справи компенсується за рахунок держави.

На підставі ст. ст. 22, 23, 28 Кодексу про шлюб та сімю України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Ігорівни до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривен щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10 січня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «05» травня 2018 року.