Справа № 462/2162/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип'юк Г. М.

за участю секретаря Зубрицької О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати,

в с т а н о в и в:

16.04.2018 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 51 546 грн 78 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що працював у Львівському міському комунальному підприємстві «Львівтеплоенерго» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування. В звязку із заборгованістю із заробітної плати, позивач звернувся в Пустомитівський районний суд Львівської області про стягнення цієї заборгованості у розмірі 46 705 грн 06 коп., який 01.12.2017 року ухвалив рішення у справі 450/1348/17 про задоволення вимог позивача, що не оскаржувалось та набрало законної сили 26.01.2018 року. Як зазначає позивач, компенсації за втрату частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати йому нараховано і виплачено не було, а відтак він має право на отримання відповідної компенсації.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, подали заяву, в якій зазначають, що позовні вимоги підтримують, просять розглядати справу за їх відсутності.

Представник відповідача відзив подав, позовні вимоги заперечує, в судове засідання не зявився повторно.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року відкрито провадження у справ і призначено розгляд справи по суті з викликом сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно із ст.34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.12.2017 року у справі 450/1348/17 задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 46 705 грн 06 коп.

Судом також встановлено, що компенсація за порушення строків виплати заробітної плати позивачу не нараховувалась та не здійснювалась.

ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначено порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до вимог ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Згідно ст. 3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно із п.4. Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2001 року № 159 Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

На заперечення позовних вимог в частині стягнення компенсації відповідач посилається на положення статті 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, якими обґрунтовує, що виплата компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати здійснюється у випадку попереднього їх нарахування, у разі якщо вони не мають разового характеру. Судом встановлено, що таке відтворення зазначених норм законодавства не відповідає змісту самих норм, передбачених у відповідних нормативно-правових актах.

Так, згідно Рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 надано офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.1,2 Закону України «Про оплату праці», які доцільно розуміти так, щоу разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зробленого позивачем розрахунку щодо невиплаченої компенсації втрати частини загробної плати, а свого розрахунку відповідачем подано не було.

Відтак, судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку розмір компенсації втрати частини доходів заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 51 546 грн 78 коп.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, повязані з розглядом справи.

Із змісту ст.137 ЦПК України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно договору про надання правової допомоги від 23.03.2018 року, розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, акту виконаних робіт з надання правової допомоги від 14.06.2018 року, позивач ОСОБА_1 уклав з адвокатом ОСОБА_2 договір про надання правової допомоги та здійснив оплату такої у розмірі 5000 грн.

Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 5000 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог

Оскільки позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, , суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати задовольнити повністю.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 51 546 (пятдесят одна тисяча пятсот сорок шість) грн 78 коп.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Стягнути із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 704 /сімсот чотири/ грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: 81155, Львівська область, Пустомитівський район, с. Будьків, реєстраційний номер облікової картки платника платника податків- НОМЕР_1.

Відповідач: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», /, що знаходиться у м. Львові, по вул. Д. Апостола, 1

Суддя: Г.М.Пилип'юк

Оригінал рішення.