Головуючий у І інстанції Миколаєць І.Ю.
Провадження №22-ц/824/1500/2018 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Шуляку Д.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ», треті особи: ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресс Маркет», про визнання припиненими трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати припиненими його трудові відносини з ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» з 28 листопада 2017 року у зв'язку із звільненням позивача з посади генерального директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, посилаючись на те, що 01 серпня 2014 року його було призначено на посаду генерального директора ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ», що підтверджується наказом про його призначення, при цьому контракт щодо виконання трудових обов'язків з ним не укладався і запис до трудової книжки не вносився.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Згідно ст. 62 вищевказаного Закону Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників, організує виконання їх рішень. Тобто, загальні збори учасників здійснюють управління товариством та реалізують право уповноваженого органу товариства усунути особу від виконання обов'язків члена виконавчого органу.

Засновниками ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» є ОСОБА_3 та ТОВ «Прогресс Маркет», які товариством не займаються.

На час звернення з позовом до суду відповідач діяльність не здійснює, підприємство не має найманих працівників, не виплачується заробітна плата, в зв'язку з чим ОСОБА_2 має намір змінити місце роботи, однак припинення повноважень позивача, як генерального директора товариства, відповідно до статуту належить Загальним зборам учасників, які як призначають, так і звільняють генерального директора з посади. Оскільки належного зв'язку позивач із засновниками (учасниками) товариства не має, та відсутня будь-яка реакція з їх боку на його заяву про звільнення за власним бажанням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач подану апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу № 1-К від 01.08.2014 року ОСОБА_2 відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ», відображеного у протоколі № 1 від 18.07.2014 року, прийняв на себе керівництво ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» як його генеральний директор з правом першого підпису (а.с.6).Контракт щодо виконання обов'язків генерального директора ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» не укладався, запис до трудової книжки не вносився за бажанням самого позивача.

Доказом правового статусу засновників (учасників) ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» позивач надав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (на запит від 08.01.2018 року за № ) (а.с.42). Крім того, позивачем суду надано Статут ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ», затверджений загальними зборами засновників (учасників) протоколом № 1 від 18.07.2014 року (а.с.8-28).

Маючи намір припинити трудові відносини з товариством, ОСОБА_2 надіслав на адреси засновників ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» заяву про звільнення його з посади генерального директора за власним бажанням (а.с.29, 30, 31).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності належними та допустимими доказами факту існування між ОСОБА_2 та ТОВ «ПРОГРЕССІВ ТРЕЙД ТЕХНОЛОДЖІЗ» трудових відносин, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Таким чином, Кодекс законів про працю України встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника господарського товариства. По суті, директор об'єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу господарського товариства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового договору, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, наданих йому трудовим законодавством. Таким чином, директор завжди може скористатися ст. 38 КЗпП й ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням.

Відповідно до статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з частиною четвертою статті 65 ГК у разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), у якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. За частиною шостою статті 65 ГК керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом), відповідно до закону.

Разом з тим, 28.12.2014 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким ч. 3 ст. 24 КЗпП викладено у новій редакції: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Враховуючи викладене, належними доказами трудових відносин можуть бути докази про:

- допущення особи до роботи (наприклад, проходження медичного огляду, копії заяв про прийом на роботу, анкет, листів про розгляд резюме, записи в журналі про передачу трудової книжки, про ознайомлення з будь-якими правилами на підприємстві тощо);

- виконання трудової функції (наприклад, акти здачі робіт, довіреності, видані роботодавцем на працівника, записи в книзі скарг і пропозицій, листування з клієнтом, покази колег по роботі, контрагентів, телефонні розмови, фотографії на робочому місці, відеозапис на робочому місці тощо);

- виконання вимог щодо внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві (можна підтвердити показами свідків-охоронців на пропускні системі офісного центру, відеозаписами з камер спостереження на пропускних пунктах, карточками пропускними, показами колег, журналами реєстрації виходу на роботу);

- виплату «заробітної плати» (наприклад, підписи на платіжних документах, підписи в журналах, квитанції, документи про перерахування коштів на картковий рахунок тощо). В кожному конкретному випадку необхідно надати всі належні докази, щоб підтвердити факт укладення трудового договору.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що позивачем суду належних, допустимих та достатніх доказів існування між ним та відповідачем трудових відносин надано не було, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення його позову про визнання трудових відносин припиненими.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги позивача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: