Єдиний унікальний номер 725/3875/18
Номер провадження 2/725/593/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації : Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Великий Кучурів , вул. Тичини, 5а) до ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації : м. Чернівці, вул.Кишинівська, 1б) про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, збільшуючи розмір позовних вимог, посилалась на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.06.2016 р. шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвано.

Додає, що мають спільних троє дітей: дві дочки і сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

Добровільно колишній чоловік не утримує дітей.

Відповідач має постійне місце роботи - працює лікарем у Чернівецькому військовому госпіталі. Додатково працює ще й в приватній клініці. Вказала , що менший син хворіє, і у зв'язку з цим мають місце суттєві витрати на лікування дитини.

Враховуючи, що на її утриманні знаходиться троє малолітніх дітей, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, стверджує, що несе і додаткові витрати , а саме витрати на оплату комунальних послуг. Дані витрати є обтяжливими та становлять:

-Витрати з оплати за спожитий природний газ за період з 01.2017 року по 08.2018 року в сумі 17231,30 грн.;

- Витрати на електропостачання за період з 01.2017 року по 01.2018 року в сумі 13499,17 грн.

Без допомоги відповідача не в змозі нести самостійно дані додаткові витрати.

Станом на день розгляду справи перебуває у декретній відпустці по догляду за сином - ОСОБА_7. Утримувати належним чином себе і повністю утримаувати дітей не має фізичної і фінансової можливості.

На підставі викладеного, посилаючись на норми права, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття; зобов'язати відповідача наперед фінансувати додаткові витрати на оплату комунальних послуг (за спожитий природній газ та електропостачання) за адресою: вул. Тичини, будинок №5А, село Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області, що належить ОСОБА_6, на користь ОСОБА_3 до досягнення дітьми повноліття;стягнути з ОСОБА_4 на її користь, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) до 06.05.2020 року.

В судове засідання позивачка та її представники не з»явилися . Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Вказує, що позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов.

Справа слухалась у відсутності відповідача, який не зявився в судове засідання незважаючи на те, що повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою його місця проживання. Від нього до суду надійшла заява про слухання справи без його участі. У даній заяві вказує, що позовні вимоги визнає .

Крім того , у судовому засіданні 30.10.2018 року відповідач стверджував, що ознайомлений із заявою про збільшення позовних вимог та визнає позов у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного:

Відповідно до ч.4 ст 206 ЦПК України- у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.06.2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано.( а.с.8-9).

У сторін є малолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 10-12).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуює відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів та те, що відповідач перебуває в працездатному віці, працює, будь- яких доказів , що він обтяжений турботами щодо утримання іншої дитини немає .

Відповідно до положень ч.ч. 1,2,3 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття.

Проте , дана вимога не може бути задоволена в повному обсязі , оскільки згідно чинних норм сімейного законодавства ст. 179 СК України- аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Тобто , аліменти , які просить стягнути позивачка на її користь на утримання дітей , відповідно до норм Сімейного Кодексу України можуть бути стягнуті тільки на користь дітей.

Крім того, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Тобто , позовні вимоги про стягнення аліментів до досягнення дітьми повноліття також не відповідають зазначеним нормам Закону, оскільки їх слід стягувати до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Також , слід зазначити , що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України- мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Приймаючи до уваги матеріальне положення дітей , які потребують допомоги, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі половини його заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину, починаючи з 20.07.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів на дітей є достатнім та не буде порушувати майнові права платника аліментів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 20.07.2018 року.

Щодо решти позовних вимог, то слід зазначити наступне:

Згідно вимог ст. 185 Сімейного Кодексу України- той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обовязку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обовязків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобовязані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивачка просить зобов'язати відповідача наперед фінансувати додаткові витрати на оплату комунальних послуг (за спожитий природній газ та електропостачання) за адресою: вул. Тичини, будинок №5А, село Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області, що належить ОСОБА_6 до досягнення дітьми повноліття.

Доказами , що підтверджують понесення додаткових витрат на комунальні послуги є розрахунок нарахування та оплат за споживчий газ за період з 2017-2018 р.р., довідка АТ « Чернівціобленерго» Сторожинецький район електричних мереж, що містяться у матеріалах справи.

Із даних доказів вбачається , що оплата за комунальні послуги розраховуюється із врахуванням субсидій по сплаті комунальних платежів, визначений у відповідному розмірі.

Позивачкою вцілому та її представниками зокрема, на підтвердження необхідності наперед компенсувати витрати за комунальні платежі не надано належних доказів та не доведено факту фактичного проживання позивачки з дітьми за згаданою адресою та розмір витрати , необхідний для компенсації не визначено.

Враховуючи , що дана позовна вимога не відповідає вимогам ст. 185 Сімейного Кодексу України , підстав для її задоволення суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 Сімейного Кодексу України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи , те , що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за найменшим сином , суд приходить до висновку , що слід стягнути з відповідача аліменти на корить ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку ( доходу) до 06.05.2020 року, тобто до досягнення дитиною 3- річного віку.

На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , враховуючи , що визнання в повному обсязі відповідачем позову суперечить загальним вимогам Цивільно процесуального кодексу України та Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливе прийняти рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 84-85,180-184, 191, 192 СК України, ст.ст. 81,89,206, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації : м. Чернівці , вул. Кишинівська, 1б, РНОКПП - НОМЕР_1) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі половини його заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину, починаючи з 20.07.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації : м. Чернівці , вул. Кишинівська, 1б, РНОКПП - НОМЕР_1) аліменти на корить ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації : Чернівецька область , Сторожинецький район , с.Великий Кучурів, вул. Тичини, 5а, РНОКПП_ НОМЕР_2) на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку ( доходу) до 06.05.2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації : м. Чернівці , вул. Кишинівська, 1б, РНОКПП - НОМЕР_1) на користь держави судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. ОСОБА_1