Справа № 177/163/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Науменко Я.О.

за участю секретаря Бисової В.А.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу №177/163/18 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 17 278 грн. 49 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 21.04.2010 року, з яких: 1160 грн. 56 коп. заборгованість за кредитом, 9573 грн. 20 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5245 грн. 75 коп. пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 798 грн. 98 коп. штраф (процентна складова), посилаючись на те, що відповідачу згідно вказаного договору було надано кредит у розмірі 8 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, її заборгованість станом на 19.12.2017 р. складає 17 278 грн. 49 коп. Відтак позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та сплачені при подачі позову судові витрати на суму 1762 грн. судового збору.

Зазначена справа надійшла до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до ухвали від 01.03.2018 р. Криворізького районного суду Дніпропетровської області у порядку ст. 187 ЦПК України для розгляду за підсудністю, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача.

Ухвалою суду від 29.03.2018 р. відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд на 03.05.2018 р.

Представник позивача у позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи в його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог (вх.№6290 від 03.05.2018 р.).

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 21.04.2010 р. ОСОБА_2 (далі відповідач) на підставі заяви б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку отримала кредит у розмірі 8500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9,10,11-25).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керувався п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, відповідно до яких відповідач дав свою згоду, що прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміна встановлюється за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (короткострокового кредиту, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування) згідно з п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. При цьому, у сторін виникають наступні обовязки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 Договору).

Відповідно до п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами Умов та/ або «Тарифів Банку» позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього Договору, та погасити наявну заборгованість.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

У випадку порушення позичальником строків платежів по кожному із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, відповідач, підписавши 21.04.2010 року заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, приєдналась та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та відсотки за його користування не сплатила у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України.

Згідно з розрахунком (а.с. 5-8) відповідач має заборгованість за кредитним договором перед позивачем станом на 19.12.2017 р. у розмірі 17 278 грн. 49 коп., яка складається з:

1160 грн. 56 коп. заборгованість за кредитом;

9 573 грн. 20 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

5 245 грн. 75 коп. пені;

500 грн. штраф (фіксована частина);

798 грн. 98 коп. штраф (процентна складова).

Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.

Як передбачено умовами кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені, а також штрафів: 500 грн. + 5% від суми позову.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з п. 2.1.1.12.6.1, п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов'язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 11 жовтня 2017 року по цивільній справі №6-1374цс17).

Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

Тобто з відповідача підлягає стягненню сума штрафів у загальному розмірі 1 298 грн. 98 коп., а у стягненні пені на суму 5 245 грн. 75 коп. слід відмовити, оскільки одночасне їх нарахування та стягнення зі штрафом за своєю суттю є подвійною відповідальністю.

Оскільки відповідач порушує умови кредитного договору, а саме: не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, то у суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченим кредиту та відсотках на суму 10733 грн. 76 коп., в тому числі: 1160 грн. 56 коп. заборгованість за кредитом та 9573 грн. 20 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1227 грн. 06 коп. судового збору (1762 грн. (сплачений судовий збір) х 69,64 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Говорова, будинок 17, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50082, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код в ) 12032 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором, 1227 грн. 06 коп. судового збору, а всього 13 259 грн. 80 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне судове рішення складено 03.05.2018 р..

Суддя: