Провадження № 2/761/3449/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню доньку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття; стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки за минулий час за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 в розмірі 21 000,00 грн. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до березня 2016 р. проживали разом не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання позивач народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Донька проживає з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач надавав періодично в квітні, травні, серпні та вересні 2016 р. у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісяця. З жовтня 2016 р. ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. На неодноразові звернення позивача до відповідача з прохання надання матеріальної допомоги залишились поза увагою. Вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі саме 3000,00 грн., відповідач самостійно визначив при добровільній сплаті аліментів і обсяг яких є тим мінімально необхідним для утримання та виховання неповнолітньої доньки.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 19 лютого 2018 у справі вирішено питання про подальший її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Як зазначає ОСОБА_1, з відповідачем ОСОБА_2 проживала однією сім'єю до березня 2016 року не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі.

У період спільного проживання позивач народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1407.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як зазначає позивач, донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, вона зі свого боку прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, однак це не дозволяє повністю забезпечити потреби дитини. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач має офіційне місце роботи Gryphon Corporate Finance&Strategy Consulting за адресою: 01133, м. Київ, вул. Евгенія Коновальця, 36-д та має стабільний дохід.

Водночас, позивач не володіє інформацією щодо середнього заробітку ОСОБА_2, оскільки останній ухиляється від спілкування.

Судом не було отримано доказів, що у ОСОБА_2 є на утриманні інші діти чи непрацездатні особи.

Згідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що відповідачем самостійно було визначено суму аліментів, якій він сплачував у добровільному порядку, а саме: 3000,00 грн. щомісячно.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем було долучено копії банківських виписок, з яких можна зробити висновок, що ОСОБА_1 періодично отримувала на рахунок суми в розмірі 3000, 00 грн.

Зважаючи на те, що обоє батьків мають обов'язок утримувати дитину, оскільки донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає за можливе задовольнити вимогу ОСОБА_1 про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

Позовна заява ОСОБА_1. про стягнення аліментів на дитину подана до суду 28 квітня 2017 року.

Також, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки за минулий час за період з жовтня 2016 р. по квітень 2017 в розмірі 21 000,00 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

За загальним правилом, визначеним СК України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів, в тому числі не подав позов про стягнення аліментів.

Позивач мала право звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини - з моменту її народження, однак таким правом не скористалась, доказів того, що остання зверталась до ОСОБА_2 із вимогами про сплату аліментів на спільну дитину суду не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів за минулий час.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати, відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України,зважаючи на те, що судовий збір при подачі позову про стягнення аліментів не сплачувався позивачем на підставі положень Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,279,,352,354,430 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з 28 квітня 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах сплати суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 травня 2018 року

Суддя: