Справа № 635/7658/15-ц
Провадження № 4-с/635/14/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2018 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Токарук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшла зазначена скарга, в якій заявник просить суд визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 52371574 неправомірними, скасувати зазначену постанову та відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 635/7658/15-ц Харківського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіУйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 32734, 36 гривень. Заявником подано клопотання про розгляд скарги за відсутності заявника.

В своїй скарзі заявник зазначає, що 11.03.2016 Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист №635/7658/15-ц про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 734,36 грн. Зазначений виконавчий лист представником банку було направлено до міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області поштовою кореспонденцією. 29.01.2018 старшим державним виконавцем зазначеного відділу ОСОБА_5 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувану вказано, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. З таким рішенням стягувач не погодився, оскільки вважає, що не було вжито всіх заходів, направлених на виконання рішення суду, тому заявник просить суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

Державним виконавцем подано суду заперечення, в якому зазначено, що при виконанні судового рішення було вжито всіх заходів, але в результаті не виявлено майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. За таких обставин державний виконавець вважає свої дії правомірними просить суд відмовити в задоволенні скарги. В судове засідання державний виконавець не з?явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, тому враховуючи наявність письмових пояснень та копій матеріалів виконавчого провадження суд вважає можливим розглянути справу за відсутності державного виконавця.

Перевіривши письмові доводи учасників судового розгляду та надані суду матеріали, суд приходить до таких висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи заявника про те, що 11.03.2016 Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист №635/7658/15-ц про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 734,36 грн. Зазначений виконавчий лист представником банку було направлено до міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області поштовою кореспонденцією. 29.01.2018 старшим державним виконавцем зазначеного відділу ОСОБА_5 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З копії постанови, наданої державним виконавцем вбачається, що виконавчий лист дійсно повернуто з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження правомірності своїх дій державним виконавцем надано наступні копії документів: постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2016 року, відповіді Пенсійного фонду України, державної фіскальної служби, витяги з відповідних державних реєстрів, та копія постанови про повернення виконавчого документу.

Надані документи свідчать про те, що поза увагою стягувача та державного виконавця залишилась помилка, допущена в зазначенні ідентифікаційного коду платника податків боржника, що міститься у всіх документах виконавчого провадження. В постанові про відкриття виконавчого провадження та всіх запитах допущена помилка в четвертій цифрі коду, а саме замість правильної цифри «3» зазначена цифра «2», а тому всі отримані державним виконавцем відомості не відповідають дійсності. Матеріали архівної справи це підтверджують. Дійсним є код РНОКПП боржника НОМЕР_1, а замість цього неправильно зазначено код «НОМЕР_2». Така помилка державного виконавця і призвела до неможливості отримати достовірні відомості про майно боржника, що порушило права стягувача.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскаржувана постанова ухвалена відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка зазначає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Оскільки результаті заходів, вжитих державним виконавцем недостовірні, то не можна вважати, що є підстави для повернення виконавчого документі стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведене суд вважає скаргу обґрунтованою, але вважає необхідним задовольнити її частково, оскільки суд не може приймати рішень, віднесених до компетенції державного виконавця, а може лише зобов?язати останнього їх вчинити.

Керуючись ч. 2 ст. 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 неправомірними

Зобов?язати старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 52371574 та відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 635/7658/15-ц Харківського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіУйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 32734, 36 гривень.

На підставі ст. 453 ЦПК України зобов?язати старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений та на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписаний 7 травня 2018 року без її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту її підписання до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.