04.05.2018 Провадження по справі № 2/380/196/18
Справа № 380/361/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенка П.І.

з участю секретаря Романовської Л.І.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 30.12.2014 року, є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який фактично в ньому не проживає. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, є приватною спільною сумісною власністю позивача, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.8-10).

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 03.08.2015 року. (а.с.11).

Із Акту обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1, виданого П'ятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області 15.03.2018 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишній чоловік ОСОБА_2) з 2016 року по даний час не проживає в АДРЕСА_1. (а.с.12).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідач є колишнім членом сім'ї позивача, не проживає у зазначеному будинку більше одного року без поважних причин, домовленості між нею та власником будинку не встановлено, тому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, відповідач втратив право на користування житловим приміщенням позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідач ОСОБА_3 не проживає у зазначеному будинку більше одного року без поважних причин, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися житловим будинком за адресом: АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.317,386,391,405 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76,81,82,141,200,206,264-268,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення: 07.05.2018 року.

Суддя: П.І.Лісовенко