Справа №167/1131/18
Провадження №2/167/423/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обгрунтовання своїх вимог вказує, що житловий будинок по вул.Тиха, 5 в с.Вишеньки Рожищенського району Волинської області, в якому вона проживає, на даний час не приватизований, вона є єдиним володільцем цього будинку. Крім неї, в даному будинку також зареєстровані відповідачі: колишній зять позивачки ОСОБА_3, внуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідачі з 2006 року вибули з житлового будинку, їх фактичне місце проживання їй невідоме. Факт реєстрації відповідачів в житловому будинку порушує її права та є перешкодою для оформлення субсидії та приватизації будинку. А тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком.

Представник позивача ОСОБА_6 не зявився, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи, зокрема витягу з погосподарської книги №1 за 2018 рік по селу Вишеньки №684 від 02.10.2018 вбачається, що по особовому рахунку 01 0097-1 рахується житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в селі Вишеньки по вулиці Тихій будинок №5, де головою домогосподарства згідно запису в погосподарській книзі є ОСОБА_2. Будинок збудований в 1978 році (а.с.9).

Як вбачається з довідки про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому будинку №679 від 01.10.2018 року, до складу сімї (зареєстрованих) в будинку за адресою вул.Тиха, 5, с.Вишеньки Рожищенського району Волинської області входять: позивач ОСОБА_2 голова домогосподарства, її зять ОСОБА_3, онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8).

З доводів позивача, відповідачі з 2006 року не проживають в житловому будинку. Дана обставина підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 №680 від 01.10.2018 року (а.с.7).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оскільки відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більше, ніж 1 рік відсутні і не проживають в житловому будинку, заперечень проти визнання їх такими, що втратили право користування цим будинком не подали, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, згідно її клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком №5 по вул.Тиха в с.Вишеньки Рожищенського району Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: І.І.Сіліч