Номер провадження 2/225/240/2018
Єдиний унікальний номер судової справи 225/6557/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне)

02 травня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 04.02.1998 року вона уклала договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Зазначений договір був укладений у м. Донецьк на товарній біржі «Время» та посвідчений підписами продавців. покупцем, та уповноваженим представником ТБ «Время» ОСОБА_6 Квартира була продана за 7000,00 грн. Договір був зареєстрований на товарній біржі відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», при його укладенні було узгоджено всі суттєві умови, що необхідні для укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, щодо ціни, характеристики майна, передачі майна у власність, та відбулося повне його виконання з боку сторін.

ОСОБА_1 сплатила грошові кошти за квартиру, з 15.12.1998 року має постійну реєстрацію у вказаному житловому приміщенні.

На час укладення вказаного договору, угоди, які були зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих піддав, договір був прийнятий в БТІ у якості правовстановлюючого документу, та покупцем зареєстроване право приватної власності на квартиру за адресою : АДРЕСА_1

На теперішній час ОСОБА_1 вирішила розпорядитися своєю квартирою шляхом її продажу, однак нотаріус відмовив їй, посилаючись на те, що їй необхідно звернутися до суду з позовом про визнання договору дійсним у зв'язку з тим, що нотаріусами відповідно до інструкції про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угоди, затверджені на біржі.

ОСОБА_1 просить визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою : АДРЕСА_1 укладений на Донецькій товарній біржі «Время» 04.12.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 під реєстраційним номером №0111/98 - дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

В подальшому ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, просить визнати договір купівлі-продажу квартири (біржовий контракт № 0111/98) за адресою : АДРЕСА_1, укладений на товарній біржі «Время» 04.12.1998 року між покупцем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та продавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, під реєстраційний номером № 0111/98 - дійсним.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти вимог, викладених у позові, не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, про причини неявки суд не інформували, заяв про розгляду справи у їх відсутність суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

З матеріалів справи вбачається, що згідно біржового контракту № 0111/98 від 04.12.1998 року, укладеного на товарній біржі «Товарна Біржа «Время», між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, був укладений договір купівлі-продажу (біржовий контракт) квартири за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 56,10 кв.м., в тому числі житловою - 41,10 кв.м. Вказана квартира належала в рівних частках (по 1/4 частці) ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.1998 року. Вказана квартира була продана за 7000,00 грн., які покупець ОСОБА_1 виплатила продавцю - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно з довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» від 05.12.2017 року за № 400, квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі біржового контракту № 0111/98, зареєстрованого на Товарній біржі «Время» від 04.12.1998 року. Зареєстровано по КП БТІ в книзі № 7 стор. 284 під № 42 від 08.12.1998 року. (а.с. 14).

Постановою від 24.11.2017 року про відмову вчинення нотаріальних дій, державний нотаріус Торецької державної нотаріальної контори Саданов О.В. відмовив ОСОБА_1 в посвідчені договору дарування квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що представлені документи не відповідають вимогам законодавства. (а.с. 7).

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року, який відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), яка діяла на час укладання спірного договору, договір купівлі продажу жилого будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі продажу житлового будинку в нотаріальному порядку не відбулося.

Згідно ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише в випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченим ч.2 ст.48 цього кодексу.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» із змінами та доповненнями роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі продажу (у тому числі при придбанні на товарних біржах).

Частиною 2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Аналогічну норму закріплено законодавцем в частині 2 статті 220 чинного ЦК України.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов'язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений.

Окрім того, відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили та виконали всі його суттєві умови, в тому числі й ціну, право власності за позивачем на це майно зареєстровано в БТІ м. Торецька, проте у зв'язку з невиконанням вимог щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, позивач позбавлений можливості розпорядження вказаним майном, тобто здійснення всіх прав як власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності також і у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вимоги ст.ст.15, 16 ЦК України, та встановивши узгодження та виконання всіх суттєвих умов договору, що посвідчення вказаного договору нині в нотаріальному порядку неможливе, відповідачі не оспорюють дійсність правочину, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу (біржового контракту).

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 141, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним - задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу квартири (біржовий контракт № 0111/98) за адресою : АДРЕСА_1, укладений на товарній біржі «Время» 04.12.1998 року між покупцем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та продавцями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, під реєстраційний номером № 0111/98 - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 травня 2018 року.

Суддя: О.Г. Геря