Справа № 445/1936/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/6891/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Стрілко О.В., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення з урахуванням доданих уточнень матеріальної шкоди, що у сукупності складає 184545,06 грн.; 88460,29 грн. пені, 5217,82 грн. 3% річних, 9278,62 грн. збитків завданих інфляцією. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 17 листопада 2014 року між сторонами було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу на страхову суму 266000,00 грн. 08 лютого 2015 року відбулося ДТП за участю застрахованого автомобіля. Позивач виконав усі умови Договору страхування, передбачені на випадок ДТП. Однак відповідач, порушуючи строки прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що розмір страхового відшкодування має від'ємне значення. Вважаючи відмову незаконною, оскільки договором страхування не передбачено такої підстави відмови у виплаті страхового відшкодування як від'ємне значення, визначена відповідачем вартість відшкодування є неправильною, зважаючи на порушення вимог законодавства щодо визначення матеріального збитку чи вартості колісного транспортного засобу експертом, який складав висновок, за його замовленням проведено експертне товарознавче дослідження та визначено вартість відновлювального ремонту, що становить 184545,06 грн., яку, на його думку, відповідач зобов'язаний відшкодувати, а також у зв»язку з порушенням строків виконання відповідного зобов'язання, повинен нести відповідальність у вигляді нарахування пені та 3% річних, а також обчислення інфляційних втрат на суму відшкодування.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації: 80700, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суму страхового відшкодування у розмірі 184 545,06 грн. В частині інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації: 80700, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1000 грн.

Рішення суду оскаржили Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі Приватне акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» стверджує, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що умовами договору страхування сторони передбачили право страховика - відповідача по справі обирати механізм та джерело визначення матеріального збитку. Посилається на те, що у даному випадку має місце повна конструктивна загибель транспортного засобу та розмір страхового відшкодування склав від'ємне значення, тому відповідач повідомив позивача про неможливість проведення виплати страхового відшкодування. Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, суд взяв до уваги висновок № 82/03/02-15 судового експерта та звертає увагу, що згідно цього висновку також має місце конструктивна загибель транспортного засобу, оскільки витрати на відновлювальний ремонт перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу. Вважає, що у суду не було правових підстав для стягнення на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 184 545,06 грн. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 стверджує, що рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних, збитків завданих інфляцією є таким, що увалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що договором між сторонами передбачена відповідальність страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у вигляді пені. Зазначає, що обов'язок відшкодувати 3% річних від простроченої суми та збитки від інфляційних втрат передбачений ст. 625 ЦК України. Вважає несправедливими умови договору, згідно яких сторони домовились, що у будь-якому випадку не підлягають відшкодуванню страховиком непрямі збитки, викликані страховим випадком, а саме: штрафні санкції і пеня, витрати по оренді іншого транспортного засобу, моральна шкода, витрати пов'язані з інфляційними процесами, тощо. Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Стрілко О.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, та заперечення вимог апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання поданої апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, та заперечення вимог апеляційної скарги ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково.

Судом встановлено такі обставини справи.

17 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування наземного автотранспортного засобу(Автокаско)№ АЗ-177/009/140000652. Згідно п.7 Договору застрахованим є автомобіль AUDIA3, 2010 року випуску, об'єм двигуна 1390, реєстраційний номер НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3. Пунктом 11 Договору передбачено, що страхова сума за договором складає 266000,00 грн. Згідно п.14.2 Договору франшиза від страхової суми, зазначеної у п.11., за будь якими ризиками при конструктивній загибелі ТЗ становить 10%, а за іншими ризиками з вини водія 0% (п.14.3). Розміри страхових платежів та строки їх сплати передбачені п. 13.1 договору. Відповідно до п. 16 знос деталей при виплаті страхового відшкодування не враховується. Пунктом 17 Договору встановлено, що вартість матеріального збитку встановлюється згідно з актом авто товарознавчого дослідження або калькуляції AUDATEX (на вибір страховика) чи рахунку СТО, письмово погодженої із страховиком.

08 лютого 2015 року близько 04 год. 50 хв. у м.Золочів на вул.Вокзальна 10 Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля AUDIA3, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 який порушивши п.12.1. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого зїхав на тротуар та здійснив наїзд на перешкоду деревом.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 23.03.2015 року, винесеною у справі №445/337/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Про ДТП 08.02.2015 року ОСОБА_3 повідомив ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та виконав належним чином всі свої обов'язки, передбачені Договором добровільного страхування, який було укладено між сторонами.

Відповідач визначив вартість відшкодування на підставі калькуляції AUDATEX №2165 від 20.05.2015 року, яка була виконана на замовлення ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно з якою вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склала 215352,99 грн. з ПДВ.

30.06.2015 року відповідачем по справі відмовлено у виплаті страхового відшкодування з покликанням на те, що розмір страхового відшкодування результат розрахунку виплати страхового відшкодування становить від»ємне значення. (а.с.20)

За заявою позивача по справі проведено експертне авто-товарознавче дослідження. Відповідно до висновку №82/03/02-15 від 27.02.2015 року:

- ринкова вартість автомобіля станом на момент огляду, тобто 12.02.2015 року, без врахування аварійних пошкоджень з врахуванням особливостей його стану до моменту скоєння ДТП, становить 423338,55 грн.;

- вартість відновлювального ремонту автомобіля у цінах на момент огляду, становить 184545,06 грн.;

- вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля у цінах на момент огляду, становить 184545,06 грн.

Калькуляція вартості автомобіля за даним Висновком відбувалася на підставі даних програмного комплексуAUDATEXaudanet.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч.17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно з п.3 ч.1ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч.1ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з п.17 Договору страхування вартість матеріального збитку встановлюється згідно акту автотоварознавчого дослідження або калькуляції AUDATEX (на вибір страховика), чи рахунку СТО погодженого із страховиком.

Відповідно до п.20.2.2. Договору Страховик зобов»язаний протягом 2-х робочих днів як тільки йому стане відомо про настання події, що має ознаки страхового випадку вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування.

Визнаючи неправомірною відмову страховика у виплаті страхового відшкодування, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що транспортний засіб не є фізично знищеним.

Висновки суду достатньо мотивовані та відповідають дослідженим доказам і положенням закону.

Так, вартість відновлювального ремонту відповідачем по справі визначалася 20.05.2015 року при тому, що дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу відбулася 08.02.2015 року, що більше, ніж на 3 місяці перевищує терміни чинення відповідних дій, передбачені законодавством. Також вартість відновлювального ремонту визначена без огляду пошкодженого транспортного засобу.

А відтак, судом підставно взято до уваги висновок №82/03/02-15 від 27.02.2015 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля у цінах на момент огляду, становить 184545,06 грн., що становить 69,3% страхової суми застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п.19.10 Договору повна конструктивна загибель це рівень пошкодження застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок настання страхового випадку, коли витрати на відновлювальний ремонт становлять не менше 70 % відповідної страхової суми застрахованого ТЗ.

Оскільки вартість відновлювального ремонту становить 184545,06 грн., а страхова сума складає 266000,00 грн., витрати на відновлювальний ремонт становлять 69,37% (184545,06/266000*100), тобто відсутня повна конструктивна загибель автомобіля, а відтак і відсутні підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим, колегія суддів вважає неправильними висновки суду щодо визначення суми страхового відшкодування, а також щодо відсутності підстав для стягнення штрафних санкцій.

Так, відповідно до п.21.9 Договору розмір страхового відшкодування визначається з розрахунку обсягу матеріального збитку з урахуванням:

б) пропорційної відповідальності, що застосовується якщо:

- дійсна вартість ТЗ/ДО на момент страхового випадку перевищує 10% дійсної вартості ТЗ/ДО, вказаної в п.10 цього Договору. (т.1, а.с.10)

А відтак, оскільки дійсна вартість транспортного засобу на момент страхового випадку- 423338, 55 грн. (т.1, а.с.32), дійсна вартість транспортного засобу відповідно до п.10 Договору - 266000 грн. (т.1, а.с.8), вартість відновлювального ремонту - 184545,06 грн. (т.1, а.с.32), підлягає застосуванню пропорційна відповідальність відповідно до договору з застосуванням коефіцієнта 0,6283 ( 266000 : 423338,55 = 0,6283)

В зв»язку з цим сума страхового відшкодування за вирахуванням 20% ПДВ буде становити 96624,27 грн. (184545,06*0,6283=115949,66; 115949,66 - 19323,94=96624,27)

Крім того, судом неправильно враховано умови договору.

Так, п.20.2.3 Договору визначено відповідальність страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - пеню в розмірі 0,01% від суми своєчасно невиплаченого страхового відшкодування, але не більше подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на період прострочення за кожен день прострочки.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А відтак, суд, відмовляючи у стягненні пені, 3% та інфляційних, помилково послався на п.22.3.4 Договору, оскільки таким передбачено лише невиплату непрямих збитків, викликаних страховим випадком.

В зв»язку з викладеним з відповідача слід стягнути в користь позивача пеню в сумі 3333,36 грн. (344 дні * 0,01 % від суми 96624,27 = 3333,36) на підставі п.20.2.3 Договору.

Також відповідно до положень ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні та 3% річних в сумі відповідно 5892, 98 грн. (96624,27 * 106,08%=5892, 98) та 2740,43 грн. (96624,27*3*344/365/100= 2740,43)

Таким чином, слід стягнути з відповідача на користь позивача всього 108891 грн. 04 коп. (96624,27+ 5892, 98 + 3333,36 = 108891,04)

Оскільки рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, також слід вирішити питання про розподіл судового збору, і пропорційно до частини задоволених вимог - 37,87%, з врахуванням сплаченого судового збору позивачем - 6037,53 грн., сплаченого судового збору відповідачем - 3162, 52 грн., стягнути з відповідача по справі на користь позивача 321 грн. 54 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації: 80700, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 108891 (сто вісім тисяч вісімсот дев»яносто одну) грн. 04 (чотири) коп. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_3 (місце реєстрації: 80700, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 321 (триста двадцять одну) грн. 54 (п»ятдесят чотири) коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 травня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.