Справа№592/7573/18
Провадження №2/592/2544/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Корольова Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Клюшник В.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра", третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року позивач звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду у ПАТ КБ «Надра», третя особа ПАТ КБ «Надра» про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання внести зміни та відшкодування кошти.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 14.02.2014 року між ним та ПАТ КБ «Надра» укладено два договори про строкового банківського вклад (депозит) у банківських металах «Золотий» за № 1842721 від 14.02.2014 р. та №1685439 від 14.02.2014 року, відповідно до яких вагою 93 гр. або 3 унцій золота та 71 гр. або 2 тр. унцій золота 28 зі ставкою по вкладу в розмірі 1 процент річних. Строком на 6 (шість) місяців. Після закінчення строку 15.08.2014 року звертався до банку про повернення грошей, але банк коштів не повернув. В червні 2015 року НБУ прийняв рішення про ліквідацію ПАТ КБ «Надра», з лютого 2015 року запроваджена тимчасова адміністрація. Звернення позивача про повернення депозитів залишились без результатів. Вимушений звернутися до суду з даним позовом та визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобовзати (в тому числі Уповноважену особу Фонду у ПАТ КБ «Надра) внести зміни до Переліку та Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, додатковим включенням інформації про позивача і відшкодувати на його користь кошти в розмірі банківського рахунку вкладу, але не більше граничного розміру відшкодування згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У відзиві на позовну заяву Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними, посилаючись на те, що позивач скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог та звернувся до ОСОБА_2 з заявою кредитора у визначений законом строк і позивач включений до Реєстру акцептованих вимог кредиторів у 7-му чергу в сумі 132 234,63 грн. і вважає безпідставними доводи позивача про неможливість застосування до спірних правовідносин п.10 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з тих підстав, що на момент укладання договорів даної норми не було, а чинності вона набула лише 04.07.2014 року.

У відповіді на відзив позивач не погоджується з доводами відповідача, посилаючись на те, що заборонено звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Даний позов повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

У письмовому відзиві на позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги позивача, як кредитора ОСОБА_2, були акцептовані Уповноваженою особою Фонду гарантування та затверджені виконавчою дирекцією Фонду гарантування та будуть задоволенні в сьому чергу, яка встановлена нормами спеціального Закону, у статті 57 пункту 7 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідачів у судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи до суду не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, 14.02.2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Надра» укладено договір №1685439 про банківський вклад (депозит) у банківських металах (золото) «Золотий», згідно умов якого вкладник вніс на відкритий їй банком депозитний рахунок 1685439 у банківському металі (золото) загальною вагою 93 грю або 3 унцій золота зі ставкою по вкладу в розмірі 1 процент річних і договір 1842721 строкового банківського вкладу (депозиту) в банківських металах «Золотий», згідно умов якого вкладник вніс на відкритий їй банком депозитний рахунок 11842721 у банківському металі (золото) загальною вагою 71 грю або 2,28 тр. унцій золота зі ставкою по вкладу в розмірі 1 процент річних (а.с. 6,7).

23 жовтня 2015 року, 09 лютого 2016 року, 05 листопада 2015 року позивач звертався до відповідача з письмовими заявами про повернення їй суми вкладу та виплату нарахованих за ним процентів, однак його вимоги задоволені не були (а.с. 8-12).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або нших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ч.1, ч.3 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банк івського вкладу.

Відповідно до п. 3.1.2 укладеного між сторонами договору, вкладник має право на отримання вкладу та нарахованих процентів відповідно до умов цього договору до пункту 2.3 строк дії вкладу 6 місяців. ОСОБА_2 зобов*язується перерахувати з власного поточного рахунку у банківсьому металі 5009/80714632 відкритому у Відділенні №1899 ПАТ КБ «Надра» на вкладний рахунок банківський метал в обсязі, визначеному в п.2.1 Договору, в день підписання даного Договору, а пунктом 3.4.5 визначено, що повернути вкладнику вклад у банківському металі та нараховані на вклад проценти шляхом перерахування коштів на поточний рахунок у банківських металах в останній день строку дії вкладу, зазначеної у п.2.3 Договору, а також у випадках дострокового розірвання договору

Пунктом 5.1 договору визначено, що за невиконання або несвоєчасне виконання умов цього договору, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Разом з тим, п.5.2 укладеного договору встановлює істотну умову про те, що сторонни дійшли згоди, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин ( дії непереборної сили, залежить від волі Сторони) техногенного, природного та воєнного характеру, соціально-політичного характеру, включаючи міжнародні санкції щодо валютних обмеження, інші дії уряду держав, які роблять неможливе виконання Сторонами своїх зобов*язань. Сторони звільняються від виконання своїх обов*язків на час дії зазначених обставин.

Загальне правило про заборону обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку закріплено також й в ст. 1074 ЦК України.

Разом з тим, ч.1 ст. 1074 ЦК України встановлено виключення з цього правила у випадках обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

ст. 56 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обо в'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Правління Національного ОСОБА_2 України № 83 від 05 лютого 2015 року ПАТ КБ «Надра» «Банк «Фінанси було віднесено до категорії неплатоспроможних.

05 лютого 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному Акціонерному Товаристві «Комерційний Банк «Надра» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», за яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду та рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 26 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації по 05.06.2015року включно.

Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» делегування повноважень ліквідатора банку» від 05.06.2015 року № 113 розпочато процедуру ліквідації банком з 05 червня 2015 по 04 червня 2016 року.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регламентуються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п. 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п.6 ст. 2 цього Закону).

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах № 6-2001цс15 від 20 січня 2016 року, № 6-1123цс16 від 13 червня 2016 року, № 60350цс17 від 12 квітня 2017 року, № 6-1809 від 07 червня 2017 року, Верховний Суд №61-28398 св18, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України повинна обов'язково враховуватися судами загальної юрисдикції при з застосуванні таких норм праву.

Враховуючи, що з 06 лютого 2015 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку, що є свідченням того, що на момент звернення до суду з позовом у банк вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Вирішуючи заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги про стягнення вкладу та нарахованих за ним процентів, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Разом з тим, п.10 ч.4 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах.

Таким чином, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах.

Однак зазначеним Законом передбачено порядок щодо повернення вкладів у банківських металах.

Так, ст. 27 зазначеного Закону встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а ст. 52 Закону визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

Згідно ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч.2 ст. 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої ст. 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що позивач скористався наданим йому Законом правом та звернувся в установленому ним порядку до Фонду з вимогою щодо повернення вкладів у банківських металах та включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів, але у відзиву позовних вимог відповідачем зазначено, що вимоги позивача, як кредитора ОСОБА_2, були акцептовані Уповноваженою особою Фонду гарантування та затверджені виконавчою дирекцією Фонду гарантування та будуть задоволенні в сьому чергу, яка встановлена нормами спеціального Закону, у статті 57 пункту 7 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 8 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними, але сам відповідач не заперечує, що вимоги позивача включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів і підстав для внесення змін до Переліку та Реєстру вкладників немає, оскільки черговість визначена пунктом 7 статті 52 вказаного Закону.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що підстави для задоволення заявлених позивачем вимог відсутні, тому в задоволенні поданого позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, ст.ст.526,1958,1060,1074 ЦК України, Закону України « «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ,

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра", третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (виршіення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.Ю. Корольова