Єдиний унікальний номер 235/8114/15-ц Номер провадження 22-ц/4804/67/18
Єдиний унікальний номер 235/8114/15-ц Головуючий у 1 інстанції Назаренко Г.В.
Номер провадження 22-ц/4804/67/18 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №235/8114/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року, ухваленого в місті Покровськ Донецької області,

встановив:

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» подав до суду через відділ поштового зв`язку вказаний позов, в обґрунтування якого зазначив, що 05 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 9/25ДС/0251/2007-Н, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 75600,00 доларів США з розрахунку 12,70% річних в іноземній валюті, 24% річних в національній валюті за користування кредитом на строк з 05 червня 2007 року по 04 червня 2032 року.

05 червня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 9/25ДС/0251/П01/2007-НВСклн, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки, передбачені кредитним договором.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направленням письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим станом на 28 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн в сумі 769424,59 грн, з яких 669703,32 грн - тіло кредиту, 99721,28 грн - відсотки.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на корить ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 769424,59 грн (т.1 а.с. 1-5).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ПАТ «Дельта банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідач ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась, в т.ч. й шляхом направлення письмової вимоги, про виконання зобов`язань, однак, станом на 27 липня 2015 року зобов`язання за кредитним договором не виконала; за період з 18 липня 2013 року по 17 червня 2014 року відповідач ОСОБА_1 внесла на рахунок кредитного договору через АТ «Дельта Банк» значну суму на погашення заборгованості за кредитом, чим власне визнала факт повідомлення про перехід права вимоги за кредитним договором до ПАТ «Дельта Банк».

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 подали відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначили, що апеляційна скарга не відповідає вимогам пунктів 2, 3 та 4 частини 4 ст. 356 ЦПК України (не сплачено судовий збір, не зазначено дату отримання оскаржуваного рішення, до примірника апеляційної скарги не додано копія витягу, зазначена у переліку документів); скаржником в апеляційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає необґрунтованість рішення суду; позивачем не було додано до позовної заяви оригіналів або належним чином завірених копій письмових заяв ОСОБА_1П на отримання кредиту, як передбачено п. 3.1. Договору, а також первинних документів, які б підтверджували факт надання їй кредитних коштів шляхом видачі готівки через касу або перерахування коштів на рахунок; позивачем не було надано жодних документів на підтвердження направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту; твердження позивача про те, що ОСОБА_1 неодноразово повідомлялась в т.ч. й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань, а також внесення нею за період з 18 липня 2013 року по 17 червня 2014 року значної суми на погашення заборгованості за кредитом, не підтверджено жодними доказами; позивач не має право вимоги до відповідача, оскільки строк вимоги за кредитним договором, термін дії якого до 04 червня 2032 року не настав, що викладено в постанові ВСУ у справі № 6-2457цс16 від 02 листопада 2016 року; позивачем не було наведено розрахунок заборгованості, що утворилась за кредитним договором; ПАТ «Дельта Банк» не надано оригіналів або належним чином засвідчених копій акту приймання-передачі прав вимоги за кредитними договором та не було у встановленому порядку повідомлено боржника про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.

Від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 також подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не з'явились, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку що скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 червня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн, за умовами якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію в національній валюті України та національній валюті в межах загальної суми 75600 доларів США за офіційним кусом НБУ на дату надання кожного кредиту, а позичальник зобов'язувався повернути не пізніше 04 червня 2032 року надані кредити на умовах та у порядку, що передбачені цим договором.

Кредитні кошти надані на купівлю квартири загальною площею 81,00 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, вулиця 230-ої Стілкової дивізії, будинок 43, квартира 44, згідно з договором купівлі-продажу від 05 червня 2007 року в сумі 53760 доларів США.

Процентна ставка за кредитом дорівнює 12,70% річних в іноземній валюті, 24,00% річних в національній валюті України (т. 1 а.с. 6-16).

05 червня 2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено договір поруки № 9/25ДС/0251/П 01/2007-НВСклн, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 9/25ДС/0251/П 01/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року, укладеним між банком та позичальником (т. 1 а.с.17-19).

27 вересня 2013 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7, у зв'язку з чим змінила прізвище на «Тереніна» (т. 1 а.с.76).

Згідно розрахунку, проведеного Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» від 28 липня 2015 року, заборгованість по кредитному договору № 9/25ДС/0251/2007-Н станом на 28 липня 2015 року складає 34875,12 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 2206,2278 грн) складає 769424,59 грн, в тому числі тіло кредиту - 30355,13 доларів США, що в еквіваленті складає 66970,32 грн, відсотки - 4519,99 доларів США, що в еквіваленті складає 99721,28 грн, комісія за ведення кредиту - 0 грн. З них прострочена заборгованість по кредитному договору № 9/25ДС/0251/2007-Н станом на 28 липня 2015 року складає тіло кредиту - 0 доларів США, відсотки - 4230,86 доларів США, що в еквіваленті складає 93342,41 грн, комісія - 0 грн. Загальна заборгованість станом на 28 липня 2015 року складає 769424,59 грн (т. 1 а.с.20).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів відступлення ПАТ «Кредитпромбанк» права вимоги за кредитним договором № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3- ПАТ «Дельта Банк».

Такі висновки суду не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року.

Виходячи з роз`яснень, викладених в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду.

За частиною 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи встановлено, що 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях (т. 1 а.с. 32-37).

ПАТ «Дельта Банк» до позову дійсно додано витяг з додатку до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Кредитпромбанку на користь Дельта Банку від 06.06.2013 (Перелік кредитних та забезпечувальних договорів), складений юрисконсультом ОСОБА_8, згідно якого ПАТ «Дельта Банк» були відступлені права вимоги за кредитним договором № 7112/42/06-N, укладеному 01.11.2006р. з ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_1), фактичним розміром заборгованості 13033,29 грн., відсотковою ставкою 12,5%, розміром невиконаного 105080,85 грн.

З витягу з Додатку до Договору про передачу активів та Кредитних зобов`язань Кредитпромбанку на користь Дельта Банку, право вимоги за кредитним договором № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн (боржник ОСОБА_3П.) перейшло до ПАТ «Дельта Банк» (т. 2 а.с. 112).

Суд першої інстанції маючи сумніви у добросовісному здійсненні ПАТ «Дельта Банк» процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, відповідно до частини 7 ст. 81 ЦПК України не витребував докази про перехід до позивача права вимоги за кредитним договором 9/25ДС/0251/2007-НВСклн за яким боржником є ОСОБА_3

Згідно розрахунку, проведеного Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» від 28 липня 2015 року, заборгованість по кредитному договору № 9/25ДС/0251/2007-Н станом на 28 липня 2015 року складає 34875,12 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 2206,2278 грн) складає 769424,59 грн, в тому числі тіло кредиту - 30355,13 доларів США, що в еквіваленті складає 66970,32 грн, відсотки - 4519,99 доларів США, що в еквіваленті складає 99721,28 грн, комісія за ведення кредиту - 0 грн (т. 1 а.с.20).

Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 не сплачувала заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. Доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Враховуючи вищевикладене з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 769424,59 грн.

Вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що договір поруки № 9/25ДС/0251/П 01/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року укладено між ОСОБА_4 та ВАТ «Кредитпромбанк», тобто відповідач ОСОБА_2 не є стороною договору, а тому не може нести відповідальності за не виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 9/25ДС/0251/П 01/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року.

Аргументи відзиву на апеляційну скаргу про те, що позивачем не було додано до позовної заяви оригіналів або належним чином завірених копій письмових заяв ОСОБА_1 на отримання кредиту, як передбачено п. 3.1. Договору, а також первинних документів, які б підтверджували факт надання їй кредитних коштів шляхом видачі готівки через касу або перерахування коштів на рахунок, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 05 червня 2007 року підписала кредитний договір 9/25ДС/0251/2007-НВСклн, із позовом про розірвання договору або визнання його недійсним ОСОБА_1 не зверталась.

Твердження відзиву про те, що позивач не має право вимоги до відповідача, оскільки строк вимоги за кредитним договором, термін дії якого до 04 червня 2032 року не настав, що викладено в постанові ВСУ у справі № 6-2457цс16 від 02 листопада 2016 року, не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки предметом позову, згідно вищезазначеної постанови, є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань.

Інші доводи відзиву, в т.ч. про те, що позивачем не підтверджено жодним доказом внесення відповідачем ОСОБА_1П за період з 18 липня 2013 року по 17 червня 2014 року значної суми на погашення заборгованості за кредитом, не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, суд відмовляючи у задоволенні позову неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, рішення постановлено з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та неправильним застосування норм матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За пунктом в частини 4 ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом у вересні 2015 року. На час подання позову судовий збір ним сплачено не було.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинні на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру визначена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

За частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинні на час подання позовної заяви), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Тобто за подання позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» повинно було сплатити 3654 грн.

З платіжного доручення № 6163671 від 04 вересня 2018 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у сумі 5481 грн (т. 2 а.с. 111).

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 3654 грн (за подання позовної заяви) та на користь позивача 5481 грн (за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Донецький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б, ) заборгованість за кредитним договором № 9/25ДС/0251/2007-НВСклн від 05 червня 2007 року станом на 28 липня 2015 року у розмірі 769424 (сімсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять чотири) гривень 59 копійок.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) на Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36Б, ) судовий збір у розмірі 5481 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят одна) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови складений 19 грудня 2018 року.

Головуючий