АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/1376/18 Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Провадження №22-ц/791/667/18 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоІгнатенко П.Я.,
суддів:Майданіка В.В.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року (під головуванням судді Прохоренко В.В.) у справі за заявою ОСОБА_5, заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Октемберян, Республіка Вірменія та у 2002 році разом зі своїми батьками і братом переїхав на постійне місце проживання в Україну. З 2003 року по 2013 рік навчався в Херсонській загальноосвітній школі I-III ступенів № 50 Херсонської міської ради, де отримав атестат про повну загальну середню освіту та в період з 2007 року по 2015 рік постійно займався боксом в Спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі.

Також вказав, що його мати і брат є громадянами України, а також те, що у 2009 році Державною податковою адміністрацією у Херсонській області йому було присвоєно ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків. Однак, до досягнення 16-річного віку він не отримав паспорт громадянина України в зв'язку з тим, що не зареєстрований за адресою свого фактичного місця проживання в АДРЕСА_1.

Таким чином, для отримання паспорта громадянина України ОСОБА_5 просив встановити факт його постійного проживання на території України з 2002 року по теперішній час.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання на території України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2002 року по теперішній час.

В апеляційній скарзі Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні вимог заявника, оскільки не доведено та судом не встановлено, що заявник проживав в Україні на законних підставах (реєстрація, посвідка на проживання або статус біженця). Сам по собі факт проживання на території України без підтвердження законності не тягне виникнення, зміни або припинення прав заявника з питань встановлення громадянства.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання. Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про громадянство України» за наступних умов: визнання і дотримання Конституції України та законів України; подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов'язання припинити іноземне громадянство (для іноземців); безперервного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років; отримання дозволу на імміграцію; володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі); наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні.

Згідно зі ст. 45 Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Про громадянство України» для прийняття громадянства України особа подає до Комісії при Президентові з питань громадянства та органів міграційної служби такі документи:

г) один із таких документів: - документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, - для особи, яка в'їхала в Україну іноземцем;

д) один із таких документів:- копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну; - копію посвідки на постійне проживання.

Відповідно до вимог абзацу 10 ст. 1 Закону України «Про громадянство України» проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Октомберян, Республіка Вірменія, його батьком є ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_7 (а.с.4,5).

Відповідно до довідки Херсонської загальноосвітньої школи I-III ступенів №50 Херсонської міської ради ОСОБА_5 навчався в Херсонській загальноосвітній школі I-III ступенів №50 з 01.09.2003 року по червень 2013 року та отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_2 від 01 червня 2013 року (а.с.10).

Згідно характеристики директора Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з боксу Херсонської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» вбачається, що заявник з 2007 року по 2015 рік займався боксом (а.с.11).

З довідки № 65 квартального комітету №19 від 04.12.2017 року про склад сім'ї, вбачається, що ОСОБА_5 разом із батьками та братом ОСОБА_8 проживає з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1, без реєстрації місця проживання (а.с.7).

Відповідно до картки фізичної особи-платника податків від 31.03.2009 року ОСОБА_5 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1, наданий Державною податковою адміністрацією України згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці (а.с.6).

Мати заявника ОСОБА_7 з 25.12.2014 року та брат ОСОБА_8 з 21.03.2016 року є громадянами України відповідно до копій паспортів громадянина України (а.с.12-13,15).

Згідно довідки про взяття на облік платника податків № 2091 від 07.10.2008 року, виданої начальником відділу з обліку платників податків органу податкової служби, ОСОБА_7 як фізична особа-підприємець взята на облік в органах податкової служби 07.10.2008 року за № 56435 (а.с.14).

Відповідно до довідки Консульського відділу Республіки Вірменія в Україні за № 189 від 04.12.2017 року ОСОБА_5 по даним Паспортно-візового управління Поліції Республіки Вірменія і Державного реєстру населення Республіки Вірменія прописаним, виписаним не числиться, паспортом громадянина Республіки Вірменія на документований (а.с.16).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 має намір прийняти громадянство України, а встановлення факту його постійного проживання на території України з 2002 року по теперішній час має юридичне значення та породжує юридичні наслідки.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Положеннями Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Про громадянство України» зі змінами і доповненнями визначений порядок встановлення громадянства України, а також визначені підстави законного проживання на території України.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що для вирішення клопотання про встановлення громадянства (з цією метою заявник просить встановити юридичний факт) має значення безперервне проживання на території України протягом останніх п'яти років саме на законних підставах.

Законними підставами визнається прописка на території України у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року; реєстрація на території України національного паспорта; наявність посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України або надання статусу біженця чи притулку в Україні.

Закон України «Про імміграцію» та постанова Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251 «Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків» передбачає порядок звернення особи до компетентних органів для отримання підтверджуючих документів проживання на території України на законних підставах.

Таким чином, надані заявником письмові докази та покази свідків на підтвердження факту проживання на території України є неналежними та недопустимими і не підтверджують законності такого проживання в розумінні ст. 1 Закону України «Про громадянство».

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що заявник не надав суду належних доказів наявності у нього законних підстав для проживання на території України, без чого таке проживання не є юридичним фактом, який би міг породжувати права заявника при вирішенні питання про встановлення громадянства.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_5 суперечать вимогам закону, в зв'язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_5, заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту постійного проживання на території України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: В.В.Майданік

О.М.Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 02 травня 2018 року.