Справа № 150/167/18
Провадження по справі №2/150/74/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі:

секретаря Володовської А.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За цей час у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2017 року сторони припинили спільне проживання та з того часу відповідач не надає допомоги на утримання дитини. У звязку із цим, позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ухвали суду від 12.04.2018 відповідачу було надано строк для надання суду письмового відзиву на позовну заяву. Втім, 03.05.2018 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність без вказівки на визнання чи заперечення проти позовних вимог. Письмові пояснення з приводу спору у вигляді відзиву на позовну заяву відповідач суду також не надав, про наявність причин поважності неподання до суду письмового відзиву суду також не зазначив.

За таких обставин, у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №200436 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як слідує із довідки, виданої виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 09.02.2018 №362, ОСОБА_4 проживає разом із матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Позивач стверджує, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, що не було заперечено відповідачем.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що суду не надано відомостей щодо неможливості відповідачем, за обєктивних причин сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому розмірі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1762,00 гривень.

Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви, зокрема про стягнення аліментів становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 704,80 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позивачем позову про стягнення аліментів в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 26 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Призначити на 12 годину 00 хвилин 24 травня 2018 року судове засідання для вирішення питання про судові витрати, понесені ОСОБА_1.

Надати ОСОБА_1 строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених нею судових витрат до 21 травня 2018 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення у відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України виготовлено 05 травня 2018 року.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН