Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/6707/17

пр. № 2/336/531/18

7 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (представник ОСОБА_1В.) до ОСОБА_2 (представник ОСОБА_3О.) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 16 998,55 грн., заборгованість відсотками 300,08 грн. та судового збору у сумі 1600,00 грн.

В позовній заяві позивач зазначає, що 22 червня 2011 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі банк) та ОСОБА_4 (надалі - боржник) укладено договір №164810 про відкриття фізичній особі працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою. До якого було укладено додаткові договори №1 від 13.05.2013р. та №2 від 30.01.2015р. до ОСОБА_5. Відповідно до п.1.1 р.1 ОСОБА_5 відкрив на імя Боржника картковий рахунок №7152 в гривнях та здійснює його обслуговування на умовах цього ОСОБА_5 та відповідно до нормативних актів Національного банку України, правил МПС та тарифів на послуги ОСОБА_6.

19.12.2016 року боржник ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 1-ЖС №381619 (а.с. 21).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 21.08.2017 року направлена претензія кредитора до Веселівської державної нотаріальної контори.

05.09.2017 року позивачем отримано відповідь Веселівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4, яка звернулась із заявами про прийняття спадщини, є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 22).

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Станом на 23.12.2016 року розмір заборгованості відповідача перед ОСОБА_6 становить 17 298,63 (сімнадцять тисяч двісті девяносто вісім), 63 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 16 998,55 грн., та заборгованість за відсотками 300,08 грн..

Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» подала клопотання з проханням проводити 7 листопада 2018 року розгляд справи без їх участі, підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі.

При цьому, у минулих судових засіданнях сторона позивача також наполягала на заявлених позовних вимогах.

З аналогічним клопотанням про проведення судового засідання 7 листопада 2018 року без участі сторони відповідача до суду звернулася і представник останньої.

При цьому, у минулих судових засіданнях сторона ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог та просила суд застосувати наслідки пропуску строку предявлення вимог кредитора до спадкоємців (ст. 1281 ЦПК України).

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 7 листопада 2018 року не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванню обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2011 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено договір №164810 про відкриття фізичній особі працівнику бюджетної установи (отримувачу державної соціальної допомоги) карткового рахунку та здійснення його розрахунково касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою. До якого було укладено додаткові договори №1 від 13.05.2013р. та №2 від 30.01.2015р. до ОСОБА_5. Відповідно до п.1.1 р.1 ОСОБА_5 відкрив на імя ОСОБА_4 картковий рахунок №7152 в гривнях та здійснює його обслуговування на умовах цього ОСОБА_5 та відповідно до нормативних актів Національного банку України, правил МПС та тарифів на послуги ОСОБА_6. Згідно до п. 1.2 р. 1 ОСОБА_5 для користування ОСОБА_8 оформлює та видає Клієнту платіжну картку на умовах цього ОСОБА_5. Відповідно до п.1.1.1 р.1 Додаткового договору №1 від 13.05.2013 до ОСОБА_5 відкрив на імя Боржника поточний рахунок №56831 в гривні України, код ОСОБА_6 313957 на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті ОСОБА_6 та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенні установ ОСОБА_6. На виконання умов ОСОБА_5 надав Боржнику платіжну картку типу Maestro та ПІН-конверт до неї (п.1.1.2 р.1 Додаткового договору). Відповідно до п. 1.1.4 р.1 Додаткового договору №2 від 30.01.2015р. до ОСОБА_5 Боржнику встановлено кредит у сумі 17 000,00 грн.. Строк дії Кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки.

19 грудня 2016 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 1-ЖС №381619.

Станом на 23.12.2016 року розмір заборгованості за вищевказаним договором перед ОСОБА_6 становить 17 298,63 (сімнадцять тисяч двісті девяносто вісім), 63 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 16 998,55 грн., та заборгованість за відсотками 300,08 грн.

Порядок прийняття спадщини визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218 , 1231 ЦК України ).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яку за законом прийняла дочка померлої ОСОБА_2, відповідачка по справі, шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

За змістом ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Доказами, які досліджені під час розгляду справи та до яких відноситься відповідь адміністрації КЗ «Веселівська районна різнопрофільна гімназія» Веселівської селищної ради від 17.07.2018 року, яка надана на виконання вимог ухвали суду, підтверджується, що адміністрація повідомила працівників ТВБВ 1000/0221 ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» про смерть працівника з метою закриття зарплатного рахунку.

Відповідач ОСОБА_2, яка була допитана у судовому засіданні за правилами допиту свідка, суду пояснила, що 23.12.2016 р. вона особисто передала керівнику банківського відділення, яке розташоване у смт Веселе, по вул. Центральній, 154, копію свідоцтва про смерть матері.

Вказане узгоджується із поясненнями, що надала у ході судового розгляду свідок ОСОБА_9, яка особисто супроводжувала відповідачку ОСОБА_2 у всіх інстанціях, у яких необхідно було подати свідоцтво про смерть ОСОБА_4, а саме у ліцей, де померла працювала, у банківське відділення ЗОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», яке розташоване у смт ОСОБА_3 та т.ін.

Таким чином суд вважає, що відповідачем виконані вимоги Закону щодо своєчасного повідомлення кредитора спадкодавця про відкриття спадщини.

Крім того, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про смерть ОСОБА_4, оскільки було закрито зарплатний рахунок.

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно зі ст.1282 ЦК спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК строки це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Спадкова справа, копія якої надана на вимогу суду Веселівською державною нотаріальною конторою, містить заяву АТ «Ощадбанк» від 21.08.2017р., щодо прийняття вимог кредитора, яка надійшла до нотаріальної контори 05 вересня 2017р., тобто з пропущенням 6-місячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ч. 2 ст.. 1281 ЦК України.

Позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження іншої дати, коли він дізнався про смерть спадкодавця та своєчасного звернення до нотаріальної контори з вимогою кредитора.

Також матеріали справи не містять підтверджень звернення позивача до відповідача з вимогою до спадкоємця ОСОБА_2, відповідно до норми ч.2 ст. 1281 ЦК України шляхом проведення одноразового платежу та відмову відповідача від задоволення вимоги.

Суд також вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Заявлений позов містять вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом з підстав невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по поверненню кредитного ліміту, відповідно до ст.. 625 ЦК України. Однак зазначена стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. До правовідносин, які виникли між позивачем та позивачем необхідно застосовувати норми книги шостої ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючі ту обставину, що до нотаріальної контори з вимогою кредитора ОСОБА_6 звернувся поза межами строку, встановленого ч.2 ст. 1281 ЦК України, та враховуючі, що відповідач заявив про застосування спливу позовної давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності до вимог ОСОБА_6, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін