Справа № 489/6094/17
Провадження №2/489/930/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Животовою А.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння та користування майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння та користування квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником ? частки квартири АДРЕСА_1, відповідач є власником ? частки вищезазначеної квартири. Після набуття права власності позивачем на частки квартири у сторін виникли проблеми щодо визначення порядку володіння та користування квартирою. Відповідач самовільно зайняв кімнату більшою площею, ніж визначено його часткой у спільній сумісній власності.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти позову. Зазначив, що він не згоден з частками у сспільній сумісній власності, заперечував проти дійсності наданих суду прововстановлюючих документів. Стосовно порядку користування свою думку чи пропозицію не висловив.

З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 р., яке набрало законної сили (а.с 9) та 2/4 частки вищезазначеної квартири на підставі договору дарування від 27.04.2017 р. посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою О.В. та зареєстрованому в реєстрі № 344 (а.с. 10), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.05.2017 р..

Відповідач є власником ? частки квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.04.2017 р., яке набрало законної сили (а.с 9).

Як вбачається з технічного паспорту, квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат загальною площею 67,5 кв. м., житловою площею - 40,3 кв. м., а саме: кімнати «2» площа якої складає - 19 кв. м.; кімнати «3» площа якої складає - 11,6 кв. м.; кімнати «4» площа якої складає - 9,7 кв. м.; кухні - 7,4 кв. м.; ванної кімнати - 2,6 кв. м.; вбиральні - 1 кв. м.; коридору - 12,1 кв. м.; вбудованої шафи - 0,7 кв. м.; лоджія біля кімнати «2» - 1,7 кв. м.; лоджія біля кімнати «3» - 1,7 кв. м..

Оригінали документів, копії яких надані позивачем до позову, оглянуті судом у судовому засіданні.

Виходячи з вищенаведеного, вбачається, що ? частки загальної площі квартири АДРЕСА_1 становить - 50,62 кв. м.; ? частки становить - 16,88 кв. м..

Житлова площа квартири становить 40,3 кв.м., відповідно ? частки - 30.22 кв.м., ? частка - 10,08 кв.м..

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Сторони не можуть дійти згоди щодо користування спільною власністю в позасудовому порядку.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Запропонований позивачем порядок користування квартирою порушує інтереси сторін, оскільки позивач пропонує залишити у загальному користуванні лише коридор та вбиральню. Тому суд вважає, що такий порядок користування житловими кімнатами, кухнею та іншими приміщеннями квартири запропонований стороною позивача не може бути закріплений судовим рішенням.

В той же час, враховуючі частки співвласників, наявність изольованих кімнат, суд вважає за можливе визначити порядок користування квартирою наступним чином: у користування ОСОБА_3 кімнати літ. 2, 3 площею 19,0 та 11,6 кв.м. відповідно; у користування ОСОБА_4 кімнату літ. 1 площею 9,7 кв.м.; залишити у загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коридор літ. 1, ванна кімната літ. 7, вбиральня літ. 6, кухню літ 5, вбудовану шафу літ. 8.

Зазначений порядок не порушує прав співвласників та відповідає ідеальним часткам у спільній сумісній власності.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння та користування майном задовольнити частково.

На підставі ст. 355, 358, 367 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку володіння та користування майном - задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши:

-у користування ОСОБА_3 кімнати літ. 2, 3 площею 19,0 та 11,6 кв.м. відповідно;

-у користування ОСОБА_4 кімнату літ. 1 площею 9,7 кв.м.;

-залишити у загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 коридор літ. 1, ванна кімната літ. 7, вбиральня літ. 6, кухню літ 5, вбудовану шафу літ. 8.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «03» травня 2018 року.