РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/7039/18

Провадження№2/751/1613/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (14000, м. Чернігів, вул. Невського, буд. 58, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (14000, м. Чернігів, вул. Невського, буд. 58) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: м. Чернігів, вул. О.Невського, буд. 58.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2007 року, позивач є власником житлового будинку за адресою: м. Чернігів, вул. О. Невського, буд. 58. Відповідно до довідки про склад сім»ї, у вищевказаному будинку крім позивача зареєстрована його донька відповідач по справі ОСОБА_2 Починаючи з лютого 2017 року відповідачка у вказаному будинку не проживає, наміру користуватися ним не виявляє, особистих речей відповідача в будинку немає. Відповідно до акту обстеження від 03.10.2018 року, затвердженого головою вуличного комітету № 41 встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: м. Чернігів, вул. О. Невського, буд. 58 не проживає з 20.02.2017 року. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням знятися з реєстрації, однак остання повністю ігнорує його прохання та відповідає відмовою, тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 12 ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, відзиву до суду не надала.

Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.11.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок № 58 по вул. Невського у м. Чернігові (а.с.8).

У будинку 58 по вул. Невського у м. Чернігові, крім позивача, зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук ОСОБА_3, 15.08.2010 року, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданої Управлінням адміністративних послуг від 03.10.2018 року № 15319 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом, будинок № 58 по вул. О. Невського в м. Чернігові є майном (житлом) позивача, відповідач є членом його сім'ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В позові ОСОБА_1 стверджував, що відповідачка, яка доводиться йому дочкою, з лютого 2017 року, тобто більше 1 року, не проживає в будинку, належному позивачу.

03.10.2018 року, сусідами був складений акт, затверджений головою вуличного комітету № 41, ОСОБА_4, в якому зазначено, що ОСОБА_2 в будинку № 58 по вул. О. Невського м. Чернігова зареєстрована, але фактично не проживає з 20.02.2017 року (а.с.8).

На думку суду позивач довів той факт, що відповідачка понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись статтями 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (14000, м. Чернігів, вул. Невського, буд. 58, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (14000, м. Чернігів, вул. Невського, буд. 58) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 58 по вулиці О. Невського у місті Чернігові.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2018 року.

Суддя С. М. Ченцова