Справа № 236/4018/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2018 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

12.11.2018 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача сплатити їй суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 28323,06 грн. , а саме:

- заборгованість із заробітної плати за період з 01.02.2016 по червень 2016 року, що складає 7539,95 грн.;

- заборгованість із заробітної плати за березень 2017 року, що складає 4 999,92 грн.;

- заборгованість із заробітної плати за період з квітня 2017 року по липень 2017 року, що складає 15783,19 грн., в тому числі компенсація за невикористані 14 дні відпустки.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати та грошової компенсації у відшкодування моральної шкоди в загальному розмірі 20000,00 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У своїй постанові № 6-1121цс16 від 30.11.201 Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України від 08.07.2011 № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за подання позову в частині стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, позивач звільнена від сплати судового збору.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду.

На підставі п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 зі змінами, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Позовна заява має містити не лише відомості про розмір сум моральної шкоди, щодо яких заявлено вимоги, а й відповідні розрахунки, обґрунтування та докази.

Отже до заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог. Зокрема розмір моральної шкоди та докази причино-наслідкового зв'язку між психологічним станом позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Згідно п. п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 704,80 грн.

Таким чином, вимоги про стягнення суми моральної шкоди мають бути оплачені судовим збором.

Крім того, в порушення п.5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: зі змісту заяви, матеріалів, доданих до неї, вбачається, що позивачем не визнаються розрахунки відповідача щодо кількості днів та сума компенсації за невикористані дні відпустки, сума якої розрахована позивачем самостійно, і доказів того, що саме така кількість днів та такий розмір заборгованості підлягає стягненню не зазначено. Долучена до матеріалів позовної заяви копія наказу (розпорядження) № 571-ОС від 17.07.2017 про звільненя ОСОБА_2 17.07.201 має виправлення щодо компенсації за кількість днів відпустки, а тому не може бути прийнята судом належним та допустимим доказом в обгрунтування позовних вимог в цій частині.

Із позовної заяви вбачається, що вимоги заявлено до Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами та наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

За таких обставин Регіональна філія «Донецька залізниця» є відокремленим підрозділом ПАТ "Українська залізниця" та не є юридичною особою, а отже позивачу слід уточнити свої вимоги, щодо відповідача по справі.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивач до позовної заяви повинен надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Також, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків, у тому числі сплати суму судового збору з урахуванням відповідної суми моральної шкоди та у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», на розрахунковий рахунок одержувача: 5564, , МФО: 899998, одержувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП)).

Керуючись ст.ст.83,95,175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ "Українська залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -