Справа № 357/676/17 Головуючий у І інстанції Дмитренко А. М.
Провадження № 22-ц/780/1172/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 22 23.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

за участю секретаря: Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом першого заступника прокурора Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, третя особа - відділ у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та місті Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив про його задоволення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за результатами опрацювання даних Публічної кадастрової карти України та в ході розгляду доводів колективного звернення мешканців села Сухоліси Білоцерківського району встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення ОСОБА_2 земельної ділянки на території Білоцерківського району в адміністративних межах Сухоліської сільської ради в оренду для ведення фермерського господарства.

Зокрема, встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 23.12.2014 року за № 10-13289/15-14-сг надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства орієнтовним розміром 40,4548 га на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.09.2016 року за № 10-18631/15-16-сг затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства земельну ділянку площею 40,4548 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Сухоліської сільської ради строком на 7 років.

На підставі вказаних наказів 26.09.2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області в особі начальника управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, нормативна грошова оцінка якої на день підписання договору складала 327 114,07 грн.

Разом з тим, ОСОБА_2, звертаючись із заявою (клопотанням) до Головного управління Держземагенства у Київській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району, у поданому клопотанні не зазначив кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, не обґрунтував розмір земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. Крім того, в порушення вимог Закону України «Про фермерське господарство», ОСОБА_2 звернувся із заявою про отримання земельної ділянки в оренду до Головного управління Держземагенства у Київській області, а не до Білоцерківської райдержадміністрації. При цьому, ОСОБА_2 ще 30.12.2008 року здійснено реєстрацію юридичної особи - фермерського господарства «Ямбуренко», за яким ще з 2013 року рахується 93,330 га земель (сільськогосподарських угідь), ФГ також орендує земельні ділянки загальною площею понад 60 га на території Сухоліської сільської ради ще до передачі спірної земельної ділянки у користування ОСОБА_2 як фізичній особі. Згідно норм діючого законодавства ФГ після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки, але як юридична особа, а не як громадянин з метою створення фермерського господарства. Таким чином, отримання ОСОБА_2 значних площ земель для ведення фермерського господарства спрямоване на штучне збільшення земельного банку фермерського господарства «Ямбуренко», засновником та директором якого є відповідач.

Крім того, під час надання ОСОБА_2 23.12.2014 року дозволу на розробку документації із землеустрою, перший заступник начальника Головного управління Держземагенства у Київській області, який підписав відповідний наказ, не був наділений повноваженнями щодо підпису наказів із земельних питань, тобто наказ підписаний з перевищенням повноважень службової особи, яка його підписала.

З вищенаведених підстав накази Головного управління Держземагенства у Київській області та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його подальше затвердження прийняті з порушенням вимог земельного законодавства та Закону України «Про фермерське господарство», а тому вони підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

Оскільки правовою підставою для укладення оспорюваного договору оренди землі є зазначені вище накази, які видані з порушенням встановленого законом порядку, то на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України позивач просив суд визнати договір оренди землі від 26.09.2016 року недійсним.

Враховуючи викладене, прокурор просив суд визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області № 10-13289/15-14-сг від 23.12.2014 року про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 40,4548 га для ведення фермерського господарства на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області; визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-18631/15-16-сг від 07.09.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 40,4548 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення фермерського господарства на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 26.09.2016 року між Головним управління Держгеокадастру у Київській області в особі начальника управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області та ОСОБА_2

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 23.12.2014 року № 10-13289/15-14-сг про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орієнтовною площею 40,4548 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Визнано недійсним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.09.2016 року № 10-18631/15-16-сг, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ОСОБА_2, розташованої на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, площею 40,4548 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, нормативна грошова оцінка якої складає 2 903 955 грн.11 коп.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області в особі начальника управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та ОСОБА_2 26 вересня 2016 року №б/н.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 на користь прокуратури Київської області судовий збір в розмірі 4 134 грн., по 2 067 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та провадження у справі закрити з тих підстав, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між юридичними особами: прокуратурою Київської області, яка діє в інтересах держави, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_2, як засновником та головою ФГ «Ямбуренко», яке є юридичною особою.

У відзиві на апеляційну скаргу перший заступник прокурора Київської області просив суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу останнього підтримав та просив про її задоволення та скасування рішення суду із закриттям провадження у справі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача в апеляційному суді проти апеляційної скарги відповідача заперечила та просила залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі клопотання ОСОБА_2 від 24.11.2014 року наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 23.12.2014 року № 10-13289/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовним розміром 40,4548 га на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області (том 1, а.с.17-18).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 07.09.2016 року № 10-18631/15-16-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку розміром 40,4548 га строком на 7 років (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.19).

26.09.2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) в особі начальника управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області та громадянином України ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 40,4548 га строком на 7 років (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією даного договору, додатком до якого є акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.20-25).

27.09.2016 року даний договір оренди землі зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.32).

Також встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30.12.2008 року вчинено запис про реєстрацію фермерського господарства «Ямбуренко», засновником та керівником якого є ОСОБА_2 (а.с.26-30).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, однак судом при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення, що вбачається з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Щодо спорів, пов'язаних з наданням додаткової земельної ділянки фермерському господарству після його створення, а також спорів про припинення діяльності фермерського господарства, то вони відповідно до ст.ст. 1, 12 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Відповідно до приписів ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 у 2008 році було створене фермерське господарство «Ямбуренко», яке є юридичною особою, тому всі наступні клопотання ОСОБА_2 щодо виділення земельних ділянок обґрунтовані метою збільшення земельних площ, які знаходяться в користуванні цього господарства, і зроблені в інтересах фермерського господарства. Крім того, згідно долученого до матеріалів справи копії акту від 27.09.2016 року ОСОБА_2 передав в користування Фермерському господарству «Ямбуренко» в особі голови Фермерського господарства ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, орендовану земельну ділянку площею 40,4548 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області (том 2, а.с.10). На підставі наказу Фермерського господарства «Ямбуренко» від 27.09.2016 року «Про зарахування орендованої земельної ділянки на баланс господарства» в зв'язку із укладенням 26 вересня 2016 року договору оренди земельної ділянки між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області в особі начальника Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка буде використовуватися в господарській діяльності фермерського господарства, орендовану земельну ділянку площею 40,4548 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зараховано на баланс Фермерського господарства «Ямбуренко» (том 2, а.с.11).

Вищенаведені обставини в їх сукупності є підставою для висновку про те, що земельна ділянка площею 40,4548 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області, надавалась в оренду ОСОБА_2, не як фізичній особі, а як засновнику та голові діючого з 2008 року Фермерського господарства «Ямбуренко» для її використання за призначенням саме фермерським господарством, тобто спір виник між юридичними особами і, відповідно, на підставі ст.ст. 1, 12 ГПК України підлягає розгляду господарським судом в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки справа за позовом першого заступника прокурора Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, третя особа - відділ у Білоцерківському районі міськрайонного управління у Білоцерківському районі та місті Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсними наказів та договору оренди земельної ділянки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, рішення суду на підставі ст.ст. 255, 377 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2017 року - скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий :

Судді: