РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Кудінова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області у червні 2018 року звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. У позовній заяві зазначено, що 13 серпня 2007 року вони з відповідачкою ОСОБА_2 уклали шлюб. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя у них з відповідачкою не склалося, через що 22 лютого 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили 05 березня 2013 року, шлюб між ними було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2013 року з позивача на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2013 року до її повноліття, тобто до 26 листопада 2025 року. З моменту стягнення з ОСОБА_1 аліментів за рішенням суду на користь відповідачки змінився його сімейний стан, він одружився та в нього народилося двоє дітей. Окрім цього батько позивача досяг пенсійного віку, тобто став непрацездатним за віком, що не було враховано при стягненні з позивача аліментів на утримання дитини. Таким чином зазначені обставини є підставою для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення донькою повноліття, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця і до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутністю, позов просить суд задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачкою суду не надано, відзив та заперечень на позов не подано.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Згідно зі ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №078352.

Спільне життя у сторін не склалося, через що 22 лютого 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили 05 березня 2013 року, шлюб між ними було розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2013 року з позивача на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2013 року до її повноліття, тобто до 26 листопада 2025 року.

З моменту стягнення з ОСОБА_1 аліментів за рішенням суду на користь відповідачки змінився його сімейний стан.

Так, 14 грудня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб із Гейко (дошлюбне прізвище Мальченко) A.M., що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серії І-ЖС № 134378 від 14 грудня 2013 року.

19 травня 2014 року у них народилася донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 255033, що видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 27 травня 2014 року.

11 березня 2016 року у них народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 303844, що видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 17 березня 2016 року.

Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання, а також акту обстеження умов проживання відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23 лютого 2018 року №11-оу/211 діти та дружина проживають із позивачем за адресою АДРЕСА_1, та знаходяться на його утриманні.

Окрім цього, відповідно до довідки №2 від 10 січня 2018 року ТОВ «ВітаЦентр» дружина позивача ОСОБА_6 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 01 червня 2016 року по 11 березня 2019 року.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, бланк серії ААЗ № 663843, що видане 19 лютого 2014 року батько позивача ОСОБА_7 є пенсіонером за віком.

За останні 6 місяців, що передують зверненню до суду відповідачка отримала від ОСОБА_1 аліменти у розмірі 29065,56грн., що підтверджується довідкою про доходи з місця роботи позивача ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 17 травня 2018 року №663, а саме: у листопаді 2017 року 5716,65 грн., у грудні 2017 року 4379,46 грн., у січні 2018 року 4135,20 грн., у лютому 2018 року 4173,82 грн., у березні 2018 року 4732,52 грн., у квітні 2018 року 5927,91 грн.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, якою є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином ОСОБА_1 сплачуються аліменти у розмірі, що у двічі перевищує прожитковий мінімум та в чотири рази більше за мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи те, що після винесення судового рішення від 05 липня 2013 року, яким з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 травня 2013 року до повноліття дитини, змінився сімейний стан позивача, суд приходить до висновку, що мають місце обставини, які дозволяють зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь відповідачки ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно до повноліття дитини.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; ІПН НОМЕР_2; проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2013 року, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик