Ухвала

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 754/10050/16-ц

провадження № 61-47886ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яку подано ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа ? Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві, про витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила витребувати у ОСОБА_4 та передати їй автомобіль Toyota Land Cruiser (Prado), кузов № НОМЕР_3; стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 квітня 2010 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення, що набрало законної сили, яким задоволено її позов до ОСОБА_5 про витребування транспортного засобу з незаконного володіння та зобов'язано останнього повернути їй автомобіль Toyota Land Cruiser (Prado), кузов № НОМЕР_3.

В рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 29 квітня

2010 року встановлено, що вона є власником спірного автомобіля, який вибув з володіння поза її волею.

На стадії виконання рішення суду від 29 квітня 2010 ОСОБА_5 продав автомобіль відповідачу ОСОБА_1, у зв'язку з чим в січні 2014 року ОСОБА_3 змушена була звернулася з позовними вимогами до

ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу.

Після ухвалення Апеляційним судом міста Києва рішення від 30 червня

2016 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до

ОСОБА_1, ОСОБА_3 дізналася, що спірний автомобіль знято з обліку та зареєстровано за ОСОБА_4, що свідчить про те, що відповідач ОСОБА_1 за наявності рішення суду, яке набрало законної сили, про витребування у нього спірного автомобіля, у незаконний спосіб передав неналежне йому майно іншій особі.

Вказувала, що лише вона як власник мала право щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем Toyota Land Cruiser (Prado), кузов № НОМЕР_3 та будь-яких повноважень щодо розпорядження своїм майном іншим особам не надавала.

За вказаних обставин та посилаючись на положення статтей 387, 388 ЦК України просила задовольнити позовні вимоги про витребування автомобіля з незаконного володіння ОСОБА_4 та зобов'язати останнього повернути автомобіль.

Крім цього, ОСОБА_3 вказувала на те, що у зв'язку із незаконністю дій

ОСОБА_1, їй завдано моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня

2018 року, з урахуванням ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року про виправлення описки, позовні вимоги

ОСОБА_3 задоволено.

Витребувано автомобіль Tayota Land Cruiser (Prado), кузов № НОМЕР_2 у ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 автомобіль Tayota Land Cruiser (Prado), кузов № НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ? ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4 ? ОСОБА_6 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року апеляційні скарги представника ОСОБА_1 ? ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4 ? ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року залишено без змін.

07 грудня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 листопада

2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_1 на її користь моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, мотивовано тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, надано неправильну оцінку доказам та встановленим юридичним фактам у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Частиною першою статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 762,00 грн.

Справа про вирішення відшкодування моральної шкоди є малозначною в силу своїх властивостей (предмету позову, складності справи, наявності суспільного інтересу, а також значення справи для сторін), тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи те, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд наділений правом визнати справу малозначною.

Випадків, які передбачені підпунктами а, б, в пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі може підлягати касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, яку подано ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від

08 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від

27 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа ? Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві, про витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, стягнення моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило