14.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Дорошинської В.Е.
при секретарі - Філіпенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Агро» до ОСОБА_1 про визнання недійсним додаткової угоди про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки, -
У зв'язку з викладеним просить визнати недійсною додаткову угоду про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року, якою частково розірвано договір суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі складу земель запасу Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, площею 40,5321 га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 39,3724 га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, всього 79,9045 га; скасувати державну реєстрацію додаткової угоди про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року за якою частково було розірвано договір суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі складу земель запасу Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просив проводити розгляд справи без його участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Кадастрові номери земельних ділянок: НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.
Відповідач ОСОБА_1 передав земельну ділянку в натурі ТОВ «Балкан-Агро» згідно договору суборенди від 17.04.2014 року, яка знаходиться на території Зеленвської селищної ради Дніпровського району м. Херсон, площею 250,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 17.04.2014 року.
Відповідно до доповнення від 23.09.2014 року до договору суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року пункт 23 договору викладено в новій редакції та розділ 2 договору «Зміна умов договору і припинення його дії» доповнено пунктом 38.1, за яким сторони домовилися застосувати штрафні санкції до відповідача за дострокове припинення дії договору суборенди та договору оренди за ініціативою відповідача.
10.02.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Балкан-Агро» було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору суборенди, якою сторонами погоджено зміни до п. 9 договору суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року щодо орендної плати земельної ділянки.
Згідно з додатковою угодою про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року, укладеною між ОСОБА_1 та ТОВ «Балкан-Агро», сторони за взаємною згодою погодили часткове розірвання договору суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року на земельні ділянки площею 79,9045 га сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі складу земель запасу Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, кадастрові номери земельних ділянок: 40,5321 га - НОМЕР_1 та 39,3724 га - НОМЕР_2, на підставі п.36 «Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін».
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно зі статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, що приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.
За змістом п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203, на момент вчинення правочину.
За положеннями підпункту «д» пункту 10.4 Статуту ТОВ «Балкан-Агро» до компетенції Зборів учасників Товариства належить визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу (директора) Товариства, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів (Ревізійної комісії).
Оскільки директором ТОВ «Балкан-Агро» Матвієнко М.Л. було порушено вимоги Статуту під час підписання додаткової угоди про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року, йому було оголошено догану, що підтверджується наказом № 3-ПН від 30.08.2017 року.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкан-Агро» до ОСОБА_1 про визнання недійсним додаткової угоди про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки - задовольнити.
Визнати недійсною додаткову угоду про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року, якою частково розірвано договір суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі складу земель запасу Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, площею 40,5321 га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 39,3724 га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, всього 79,9045 га.
Скасувати державну реєстрацію додаткової угоди про припинення договору суборенди на частину земельної ділянки від 07.07.2017 року за якою частково було розірвано договір суборенди земельної ділянки від 17.04.2014 року відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі складу земель запасу Зеленівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська