Провадження №4-с/263/44/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

Головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Лапоног Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Представник стягувача звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по визначенню вартості житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Вокзальний узвіз, буд. 4, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, що складений 19.09.2018 р. суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, та зобовязати державного виконавця призначити незалежну нову (повторну) оцінку описаного та арештованого нерухомого майна. В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.01.2018 року було видано виконавчий лист № 263/12973/17 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 370 180,50 грн. Постановою державного виконавця від 29.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56388552 та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55162849. 19.09.2018 року було складено звіт вартості житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Вокзальний узвіз, буд. 4, згідно якого вартість будинку складає 88600 грн. Представник скаржника зазначає, що вказана оцінка проведена з порушенням чинного законодавства, у звязку із чим, просить зобовязати державного виконавця провести нову (повторну) оцінку майна.

Представник скаржника ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність та у відсутність скаржника ОСОБА_1, доводи скарги підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи

З'ясувавши фактичні обставини даної скарги, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.01.2018 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_4 на її користь суму боргу за договором позики від 13.11.2015 року, на загальну суму 370 180,50 грн.

Постановою державного виконавця від 29.05.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56388552, та постановою державного виконавця від 29.05.2018 року приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55162849.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було складено звіт про оцінку вартості житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Вокзальний узвіз, буд. 4, відповідно до якого вартість будинку складає 88600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.ст. 1,2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачений порядок визначення вартості майна боржника, оцінки майна боржника. Так ч. 4 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже державний виконавець Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Враховуючи позицію великої палати Верховного суду, яка викладена в постанові від 13.03.2018 року по справі №914/881/17, звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії субєкта оціненої діяльності - субєкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обовязків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання висновки ї його дії щодо своєї практичної діяльності.

Отже встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, повязаних зі скасуванням юридичних актів чи визнання недійсним правочинів.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи представника скаржника, наведені у його скарзі є необґрунтованими, оскільки дії державного виконавця щодо визначення вартості житлового будинку на підставі звіту про незалежну оцінку майна, відповідають нормам діючого законодавства, а доводи щодо невідповідності зазначеного звітну, не можуть бути предметом судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451,260-261 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.А. Шевченко