Справа № 465/1316/18
У Х В А Л А

Іменем України

"18" грудня 2018 р. Франківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого судді Гулієвої М.І.

при секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу №465/1316/18 за позовом ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові до ОСОБА_2, третьої особи Львівської міської ради про приведення нежитлового приміщення до попереднього стану ,

у с т а н о в и в :

У провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа №465/1316/18 за позовом ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові до ОСОБА_2, третьої особи Львівської міської ради про приведення нежитлового приміщення до попереднього стану.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник відповідача ОСОБА_3 18.12.2018 року надіслав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки справа не може розглядатись у порядку цивільного судочинства, просить розглядати справу у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові 18.12.2018 року надіслав клопотання про слухання справи у його відстуності, не заперечив щодо закриття провадження у справі.

Представник третьої особи Львівської міської ради 18.12.2018 року надіслана клооптання про слухання справи у її відстуності.

Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_3 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальним критерієм для віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність у спірних правовідносинах субєкта владних повноважень та виконання ним владних управлінських функцій.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва обєктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

В свою чергу, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, згідно з Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 09 липня 2014 року №294.

Вищевказані норми вказують на те, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України є субєктом владних повноважень та діючи в межах своїх повноважень при виявленні факту самочинного будівництва обєкта нерухомого майна винесла припис про усунення порушень шляхом добровільного знесення збудованого обєкта. Даний припис є необхідною умовою для можливості звернення до суду на підставі ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу недотримання відповідачем ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері приведення нежитлового приміщення до попереднього стану.

Зазначене в повній мірі узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №161/14920/16-а, згідно з якими звертаючись до суду з позовом про знесення об'єкту самочинного будівництва і мотивуючи такий позов порушеннями архітектурних, містобудівних, пожежних, санітарних або інших подібних норм і правил, суб'єкт владних повноважень діє не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів, а з метою захисту прав та інтересів громади або невизначеного кола осіб від можливих порушень їхніх прав та з метою запобігти можливих суспільно значимих несприятливих наслідкам порушення відповідних норм і правил. Такий спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування. Справа за позовом такого суб'єкта належить до компетенції адміністративних судів.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд вважає, що заява представника відповідача підлягає до задоволення, та провадження в даній цивільній справі необхідно закрити.

Керуючись п.1 ч.1, ст. 255, ст. ст. 247, 258, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Цивільну справу справу №465/1316/18 за позовом ОСОБА_1 державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові до ОСОБА_2, третьої особи Львівської міської ради про приведення нежитлового приміщення до попереднього стану закрити, оскільки її не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Гулієва М.І.