Головуючий суду 1 інстанції - Колядов В.Ю.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 431/3843/15-ц
Провадження № 22-ц/810/253/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Кострицького В.В.,

суддів: Стахової Н.В., Яреська А.В.

за участю секретаря Сінько А.І.

участники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»»,

відповідач 1 - ОСОБА_2,

відповідач 2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Старбільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2018 року (суддя Колядов В.Ю.), дата складення повного тексту не зазначена

у цивільній справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Старобільського районного суду Луганської області з заявою про поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, в якому просило суд визнати причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа Старобільського районного суду Луганської області по справі №431/3843/15-ц поважними; поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Старбільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2018 року в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», звернулося до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає що ухвала суду, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та просило суд скасувати ухвалу Старбільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2018 року, поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа Старобільського районного суду Луганської області від 30 листопада 2015 року по справі №431/3843/15-ц до виконання.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судовим рішенням від 30.11.2015 стягнуто солідарно на користь банку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 98 659 грн. 18 коп. Зважаючи на значну суму заборгованості позичальника перед АТ «Дельта Банк», процедуру ліквідації банку, фінансову неспроможність банку на додаткові витрати, великі збитки банку, які з огляду на дію процедури ліквідації - наносять державі, позивач вважає, що має право на поновлення строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки, в разі функціонування банку в нормальному режимі, без запровадження тимчасової адміністрації, не існувало би потреби у поновленні строку. Позивач посилається на положення ст.124 Конституції України, ст.ст. 431, 433 ЦПК України, ст.12, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Учасники справи про час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином (відповідачі - відповідно до положень ч.1 ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції»), в судове засідання не з`явились .

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції повністю відповідає.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені наступні факти, які підтверджуються матеріалами справи.

Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 30.11.2015 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2, (інд.код НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідн. код НОМЕР_2) солідарно на користь АТ «Дельта Банк» (р/р №1940, МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість за кредитним договором від 23.08.2011 року на загальну суму 98659 (дев'яносто вісім тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 18 коп.

Згідно супровідного листа від 25.12.2015 вказане рішення суду було направлено позивачу Голові правління ПАТ «Дельта Банк» за адресою: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 040080 для відома (а.с.40).

Заява про видачу виконавчих листів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором надійшла до суду лише 03.07. 2018 року (а.с.51)

До цього часу позивачем заходи спрямовані на виконання рішення суду не вчинялися.

Відмовляючи в поновленні строку пред'явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Також суд дійшов висновку, що такі обставини, як прийняття рішення запровадження тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації банку, значна сума заборгованості, фінансова неспроможність банку на додаткові витрати, великі збитки банку не є поважною причиною, яка б унеможливлювала своєчасно пред'явити до виконання рішення суду.

Свій висновок суд обґрунтував посиланням на норми процесуального та матеріального права.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХIV в редакції Закону №245 від 16.05.2013 р. (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Зазначені строки встановлюються, зокрема, для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтю 433 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Крім того, суд обґрунтував свій висновок посиланням на практику Європейського суду з прав людини та вказав, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строків.

Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що із заявою про видачу виконавчих листів позивач звернувся до суду більше ніж через рік після закінчення встановленого законом строку пред'явлення їх до виконання (цей строк тривав протягом року з дня набрання рішенням законної сили 11 грудня 2015 року і сплинув 11 грудня 2016 року).

Заява про видачу виконавчих листів (а.с.51) свідчить про те, що позивач був обізнаний про ухвалення 30 листопада 2015 року рішення та про набрання ним законної сили, що вказує на обізнаність позивача зі змістом ухваленого рішення, а наведені ним доводи пропуску строку не свідчать про існування дійсних істотних перешкод чи труднощів для отримання виконавчих листів протягом встановленого законом строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У заяві про поновлення процесуального строку позивач не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили звернутися йому до суду із заявою про видачу виконавчих листів протягом року з дня набрання рішенням законної сили.

Наведені в апеляційній скарзі доводи здебільшо стосуються процедури ліквідації банку та запровадження процедури тимчасової адміністрації , не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати неправильним застосування судами норм матеріального права чи наявними порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали. За своїм змістом доводи апеляційної скарги повторюють доводи, яким надана належна правова оцінка судом першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції повністю відповідає вимогам законності та обґрунтованості, у зв'язку з чим відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 Цивільного процесуально кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текс постанови складено 20.11.2018 року.

Головуючий:

Судді: