Справа № 185/800/18
Провадження № 2-з/185/35/18
У Х В А Л А

04 травня 2018 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на домоволодіння № 227 «А» по вул.. Луганській м. Павлограда Дніпропетровської області, що зареєстроване за ОСОБА_2, заборонивши його відчуження у будь-якому вигляді. В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначає, що невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки з моменту подачі до суду позовної заяви відповідач ОСОБА_3 вже подарувала спірне домоволодіння своїй матері відповідачці ОСОБА_2

Розглянувши заявлену вимогу та доводи позивача, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Павлоградська міська рада Дніпропетровської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, його розділ, визнання недійсним договору дарування та витребування майна.

Позивач просить суд, в тому числі визнати спільною сумісною власністю його та відповідача земельну ділянку площею 0,035 га (кадастровий номер :02:050:0153), надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку) по вул. Луганській, 227 «А» м. Павлограда Дніпропетровської області та житловий будинок № 227 «А» м. Павлограда Дніпропетровської області та поділити їх, визнавши за ОСОБА_1 право власності на її 1/2 частину цього майна. У забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на домоволодіння № 227 «А» по вул.. Луганській м. Павлограда Дніпропетровської області, що є співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, та також того, що вказане нерухоме майно перебуває у володінні відповідача, який не позбавлений розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, то невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому на вказане нерухоме майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на домоволодіння № 227 «А» по вул.. Луганській м. Павлограда Дніпропетровської області, що зареєстроване за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож. за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1).

Копію ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя: В. О. Головін