Справа № 161/422/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Провадження № 22-ц/773/519/18 Категорія: 59 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Русинчука М.М., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_3 про повернення надміру виплачених коштів за апеляційною скаргою позивача Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради (надалі - Департамент) звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 була надана субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг за період з лютого 2015 року по жовтень 2017 року. В результаті проведеної позивачем перевірки правильності та повноти інформації, наданої для встановлення житлової субсидії, було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в квартирі за адресою АДРЕСА_1, на яку тривалий час оформлялася субсидія, не проживає. При обстеженні матеріально-побутових умов сім'ї вдалося з'ясувати, що квартира здається в найм. Внаслідок перевірки складено акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї в якому зазначено, що за попередньо вказаному житлі проживає гр. ОСОБА_1, яка винаймає житло, а також сплачує частину комунальних послуг за даною адресою. Вважає, що відповідач повинна відшкодувати надміру виплачену субсидію, оскільки не повідомила про зміну обставин, які впливають на її отримання.

У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 13902,02 грн., покликаючись, зокрема на положення ст.1212 ЦК України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано , що відповідач не надала інформацї про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання субсидії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазанчає, що ОСОБА_1 тимчасово проживає унеї у зв"зку з переселенням з Луганської області, жодних коштів за проживання їй не сплачує, що стверджує своїм листом.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач отримує незадекларовані доходи від здачі житла в найм, а тому заявлений департаментом позов є необґрунтований.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, так як він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі заяви ОСОБА_3 від 19.02.2015 р. Департаментом надана субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з лютого 2015 року по жовтень 2016 року (а.с. 4).

30.05.2017 року державними соціальними інспекторами Департаменту при проведенні обстеження матеріально-побутових умов сімей, що звернулися за призначенням державних соціальних допомог та субсидій було складено акт № 3082 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

В даному акті вказано, що ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, не проживає. ОСОБА_1, яка фактично проживала у квартирі пояснила, що там проживає та сплачує «свою частину комунальних послуг» (а.с. 7-8).

Відповідно до акту № 257 від 04.09.2017 року за наслідком проведеної перевірки правильності і повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог встановлено, що відповідач має незадекларовані доходи, отримані від здачі житла в найм (а.с. 9).

На підставі проведення перевірки позивачем було проведено перерахунок сум призначених субсидій, який підлягає поверненню в результаті надлишково наданої субсидії на відшкодування житлово-комунальних послуг - суми боргу за період з лютого 2015 року по жовтень 2016 року, який в сумі становить 13902,02 грн. (а.с. 9-10).

Рішенням Департаменту соціальної політики Луцької міської ради № 1/21-1-173 від 21.09.2017 року визначено обсяг надміру виплачених коштів в розмірі 13902 грн., та встановлено строк для їх повернення до 25.12.2017 року. Повідомлення про повернення зазначених коштів було надіслане на адресу ОСОБА_3 за місцем її прописки (а.с.11).

Відповідно до п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі, коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В поданій позовній заяві та апеляційній скарзі Департамент вказував, що ОСОБА_3 не повідомила про зміну обставин, які впливають на отримання субсидій (отримання доходів від здачі жила в найм ОСОБА_1), а тому виплачені кошти підлягають поверненню.

Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, єдиним доказом здачі жила в найм слугує акт № 3082 обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 30.05.2017 року. Даний доказ не можна вважати достовірним доказом, в розумінні ст. 79 ЦПК України, оскільки відповідачем подано інші докази (заяву ОСОБА_1, квитанції про оплату комунальних послуг), з яких вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жодного договору не укладалось, відповідачка самостійно оплачує надані комунальні послуги та інших доходів, крім тих, які вона вказала при оформленні субсидії, вона не отримувала.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що Департаментом, усупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не доведено про укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору найму житла та отримання відповідачем додаткових доходів, а тому спірні кошти, які отриманні як субсидія, не можна вважати безпідставно набутим майном у розумінні ст. 1212 ЦК України. Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка здіє квартиру в найм є припущенням, яке не може бути покладено в основу рішення та яке спростоване наданими відповідачем доказами.

При складенні акту обстеження матеріально-побутових умов сімей від 30.05.2017 року ОСОБА_1, яка тимчасово, у зв'язку з переселенням з Луганської області, проживає у АДРЕСА_1, яка належить її подрузі, не вказувала про укладення договору найму та оплату коштів на виконання договору найму відповідачу (а.с. 5-8).

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для його зміни чи скасування, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу позивача Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: