У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення скарги через не усунення недоліків

номер справи 333/5371/18

номер провадження 4-с/333/59/18

12 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшла скарга на дії (рішення) державного виконавця, в якій заявник просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову від 06.09.2018 року, винесену державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вказана скарга була залишена без руху на підставі ухвали судді від 08.10.2018 року, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 447 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

В обґрунтування вимог скарги, заявником зазначено, що державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження щодо нього у праві керування транспортним засобом, оскільки в нього наявна заборгованість з аліментів в сумі 50 721,33 грн., проте державним виконавцем про винесенні даної постанови не враховані його щомісячні платежі.

Проте, скаржником не долучено до матеріалів скарги доказів того, що він звертався до державного виконавця з заявою про перерахунок заборгованості за сплати аліментів. Так, відповідно до розрахунку заборгованості, що долучений самим скаржником до матеріалів скарги, сума боргу по сплаті аліментів складає 50 721,33 грн.

Згідно ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, ст. 451 ЦПК України передбачені рішення, які суд приймає за результатами розгляду скарги. Прийняття рішення про скасування постанови державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби ст. 451 ЦПК України не передбачено.

За таких обставин, заявнику необхідно уточнити зміст вимог скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовна заява, а в даному випадку заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом скаржнику був встановлений строк, який не може перевищувати пяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Відповідно до поштового повідомлення № 69 0, що міститься в матеріалах справи, копію вищезазначеної ухвали судді було отримано особисто скаржником 17.10.2018 року.

Станом на 12.11.2018 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від скаржника ОСОБА_1 не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків, викладених по тексту ухвали судді від 08.10.2018 року.

У звязку з тим, що скаржником не виконані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків заяви, суд вбачає законні підстави для повернення скарги.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, ОСОБА_3 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Розяснити скаржнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов