Справа № 177/1853/17
Провадження № 6/177/24/18
У Х В А Л А

27.04.2018 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2018 представник Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (далі Фонд) звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 про стягнення з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 2500,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5120,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що при розрахунках бюджету та кошторису неможливо передбачити, яка кількість та на яку суму потерпілі в судовому порядку установлять для себе право на відшкодування моральної шкоди. Ці суми, як непередбачені (надзвичайні), не закладалися ні до бюджету Фонду, ні до кошторису робочих органів. Тому при предявленні такими потерпілими виконавчих документів на стягнення грошових сум ні в бюджеті Фонду, ні в кошторисах робочих органів немає коштів для сплати по цим виконавчим документам, тому, що кошти не закладались, у звязку із скасуванням норм Закону в частині відшкодування моральної шкоди.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила задовольнити її в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_3 надійшло заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення, в якому вона просила відмовити в задоволенні заяви, вказуючи на відсутність доказів наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вислухавши представника заявника, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, в звязку з ушкодженням здоровя, у розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривень 00 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5120 (пять тисяч сто двадцять) грн.. 00 коп. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. віднесено на рахунок держави.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 залишено без змін та набрало законної сили.

Відповідно до ч.1,3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні норми містяться в частині 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч.4,5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Положеннями статей 12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, представник Фонду, як на підставу для її задоволення, посилався на відсутність у Фонду коштів, закладених у відповідні кошториси для виплати потерпілому, однак вказані обставини, у розумінні ст.435 ЦПК України, не є підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Оскільки на стадії виконання рішення суду не встановлені обставини, що ускладнюють його виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 435 ЦПК України, суд констатує відсутність правових підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Керуючись ст. 258, 260, 353, 435 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в особі Криворізького відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 02.05.2018.

Суддя: