12.03.2018 Єдиний унікальний номер 205/1750/16-ц
12 березня 2018 рокум. ДніпроСправа № 205/1750/16-ц
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
Позивачі звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.
ОСОБА_5 померла 06.05.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 06.05.2016р.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017р. прийнято до провадження уточнену позовну заяву, у якій, зокрема, замінено відповідача у справі на правонаступника померлої ОСОБА_6, а саме на ОСОБА_4.
Позивачі надали суду заяви, у яких позовні вимоги підтравили та просили справу розглядати за їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідача не надходило. Відзив на позовну заяву не надала, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.07.2008р. ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Писемського, 45, а саме у розмірі 1/4, 3/8 та 3/8 частин відповідно (а.с.12-17).
24.02.2015р. орієнтовно о 20:00 год. у літній кухні домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Писемського, 47, виникла пожежа, яка перемістилась на належний позивачам будинок, що знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Писемського, 45. У результаті пожежі було пошкоджено стіну будинку (в т.ч., утеплення), вікна, шиферна покрівля, телевізійна антена.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку» забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на дачах і садових ділянках - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про пожежну безпеку» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані у зв'язку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного законодавства.
У висновку ДІМ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.02.2015р. зазначено, що власник домоволодіння переконаний, що пожежа сталась через необережне поводження з легкозаймистими речовинами та електричними приладами; факт підпалу виключає; на момент приїзду працівників міліції порушень громадського порядку та спокою громадян виявлено не було; з заявами та повідомленнями ніхто не звертався (а.с. 92).
Враховуючи вищевказані правові норми, а також те, що внаслідок бездіяльності ОСОБА_5 щодо незабезпечення пожежної безпеки у належному їй нерухомому майні завдано збитків позивачам, суд доходить висновку, що в ОСОБА_5 виник обовязок відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до звіту № 07-1-08/15у від 07.08.2015р. про розмір матеріальних збитків, спричинених нерухомому майну, розташованому у м. Дніпрі, вул. Писемського, 45, вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 12 425,39 грн. Окрім того, позивачами понесені витрати на купівлю двох металопластикових вікон у розмірі 5 685,24грн., ТВ антени у розмірі 656,00 грн., супутникової антени у розмірі 1 950,00 грн., які також були пошкоджені внаслідок пожежі.
ОСОБА_5 померла 06.05.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 06.05.2016р. (а.с.96).
Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, з заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття ніхто не звертався.
Згідно з наданої інформації з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, на момент смерті ОСОБА_5 разом з нею була зареєстрована її донька ОСОБА_4
Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5, оскільки на момент смерті останньої була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем та у встановлений строк не заявила про відмову від прийняття спадкового майна, зокрема, належного за час життя ОСОБА_5 домоволодіння № 47, яке розташоване у м. Дніпрі по вул. Писемського.
Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.
Відповідно до ч.4 ст.1231 ЦК України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.
Згідно з довідкою про вартість майна, складеною ТОВ «Експертний знавець» 08.02.2018р., вартість домоволодіння, розташованого в м. Дніпрі, вул. Писемського, 47, складає 179 922,00 грн. (а.с.196).
Враховуючи вищевказане, а також розмір спадкового майна, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сума шкоди, завданої спадкодавцем у розмірі 20 716,63 грн., яка складається з: вартості ремонтно-відновлювальних робіт у розмірі 12 425,39 грн.,вартості двох металопластикових вікон у розмірі 5 685,24грн., ТВ антени у розмірі 656,00 грн. та супутникової антени у розмірі 1 950,00 грн.
Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Крім цього, оскільки розмір збитків, завданих позивачам внаслідок пошкодження належного їм домоволодіння, визначається судом на підставі висновку експертного дослідження про розмір матеріальних збитків, спричинених нерухомому майну № 07-1-08/15у від 07.08.2015р., суд доходить висновку що витрати позивачів у розмірі 1 200,00 грн. на проведення відповідної експертизи та послуг копіювання у розмірі 101,00 грн. є витратами, які особи зробили для відновлення свого порушеного права у розумінні ст.22 ЦК України, а відтак підлягають стягненню з відповідача як складова частина реальних збитків.
Водночас, стосовного стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.2 сь.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.
Таким чином, враховуючи відсутність судового рішення, яким за життя спадкодавця стягнуто на користь позивачів моральну шкоду, суд доходить висновку про наявність правових підстав, встановлених ст.1231 ЦК України, для відмови у задоволенні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_4, як спадкоємця, моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.
Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Окрім того, оскільки домоволодіння, якому спричинено шкоду, належить позивачам на праві спільної часткової власності, така шкода підлягає відшкодуванню прапорційно до часток позивачів у такому праві власності.
За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 2, 36 Закону України «Про пожежну безпеку», ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7