Справа № 128/2371/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10.05.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

представника позивача ОСОБА_1

адвоката Нестерука В.В.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2012 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем; в шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.

Подружнє життя не склалося, і коли позивач була вагітна та не мала змоги працювати, відповідач коштів на її утримання не надавав.

Так, згідно рішення Вінницького районного суду від 28.05.2013 року було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку.

Згідно рішення Вінницького районного суду від 18.12.2013 року з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Вінницького районного суду від 17.12.2014 року шлюб між нею сторонами було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_16 року дитині виповнилося 3 роки, з цього часу відповідач не сплачує аліментів на утримання позивача, які фактично повністю вона витрачала на лікування сина.

Відповідач не надає в добровільному порядку кошти для додаткових витрат, а саме: на лікування їх малолітнього сина, хоча має таку змогу; дитина дуже часто хворіє, потребує лікування, обстеження, а все це вимагає значних коштів.

Враховуючи стан здоров'я дитини і, що він потребує постійного догляду матері (згідно рішення ЛКК), позивач не може влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату, щоб заробляти кошти на утримання дитини та на його лікування.

Витрати на лікування сина є вкрай великими, аліментів, що сплачує відповідач на ці витрати не вистачає. Так, для дитини необхідно купувати дитяче харчування, одяг, взуття та інші речі, які на сьогоднішній день дуже дорого коштують, і тому коштів на медичне обстеження та медикаментозне лікування сина не вистачає.

Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати допомогу на лікування дитини, але він відмовляється. У дитини затримка психомоторного розвитку, крім того він часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями.

Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол № 59 від 14.09. 2016 року, ОСОБА_6 обстежений ЛКК та

поставлений діагноз: «Дитина часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями. Затримка психомоторного розвитку». Рішення: дитина потребує домашнього догляду матері протягом (одного) року.

Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №5 від 20.03.2017 року, ОСОБА_6 обстежений ЛКК та

поставлений діагноз: F 80; F 92.8. Рішення: потребує домашнього режиму терміном на 1 рік з 20.03.2017 року по 19.03.2018 року; постійного заняття з логопедом.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста невролога, встановлений діагноз: затримка психо-речового розвитку з елементами аутизму, поведінкові порушення.

Відповідно до виписки від 17.08.2017 року, встановлено діагноз: емоційно- вольові та поведінкові розлади по типу аутистичних.

Відповідно до виписки від 06.09.2017 року дитині знову поставлено діагноз: емоційно-вольові та поведінкові розлади по типу аутистичних та пройдено курс лікування, у тому числі із використанням препарату цереброкурин, який дорого коштує.

Так, за період часу з 17.08.2017 року по 07.09.2017 року, позивачем було придбано ліків на загальну суму 9404 грн. 50 коп.

Відповідно до Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №59 від 14.09.2016 року, Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №5 від 20.03.2017 року: з вересня 2016 року по 19.03.2018 року, ОСОБА_6 потребує домашнього догляду матері та домашнього режиму.

Позивач ОСОБА_5 на даний час ніде не працює; враховуючи стан здоров'я дитини і те, що дитина потребує постійного догляду матері, позивач не може влаштуватися на роботу та відповідно на належному рівні забезпечити дитину лікуванням.

Відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, має постійний і достатній заробіток та в змозі сплачувати додаткові витрати на утримання сина, а саме: на лікування.

За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина, разово, в розмірі 9404 грн. 50 коп. та понесені нею судові витрати.

В ході судового розгляду, в зв'язку із хворобою дитини, позивачем було збільшено позовні вимоги та надано відповідні докази, згідно яких вона просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина, разово, в розмірі 32267 грн. 68 коп. та понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 та ОСОБА_9 збільшені позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просили позов задоволити, зокрема, доповнили, що крім того, що дитина надзвичайно хвороблива і часто хворіє, йому діагностовано затримку психомоторного розвитку, затримку психо - речового розвитку з елементами аутизму, поведінкові порушення, емоційно - вольові та поведінкові розлади по типу аутистичних. Відповідні виписки та висновки містяться у матеріалах справи. Лікарями прийнято рішення, що дитина потребує домашнього догляду матері терміном один рік, який було продовжено ще на рік. Саме із цих підстав позивач не має можливості працевлаштуватися і потребує матеріальної допомоги у додаткових витратах на спільну дитину. Дану обставину представники вважають такою, що має істотне значення для визначення розміру участі батьків у додаткових витратах на дитину відповідно до ч.2 ст. 185 СК України. Довідка про склад сім'ї, де зазначено, що син відповідача проживає із матір'ю, бабусею та її бабусею не дає змогу працевлаштуватись позивачу та займатись вихованням та

утриманням дитини, оскільки ОСОБА_8 уже 87 років і вона сама потребує стороннього догляду в силу свого похилого віку, а законодавством визначено обов'язок саме батьків утримувати дитину і в силу специфіки захворювання, дитина потребує постійного догляду саме матір'ю. За наведених обставин представники просять збільшені позовні вимоги задоволити повністю та не застосовувати принцип рівності прав і обов'язків батьків, визначений ст. 141 СК України.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнали частково, зокрема, відповідач ОСОБА_3 зазначив, що згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року він сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Він працює в ПрАТ «Вінницяпобутхім», за період з липня 2014 року по грудень 2015 року ним сплачено аліментів на користь ОСОБА_5 26118 гривень, з січня 2016 року по грудень 2016 року -17166 гривень і за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року- 12132 гривні, з жовтня 2017 року по грудень 2017 року- 6121 гривні. Син ОСОБА_6 дійсно є хворобливою дитиною, часто хворіє; відповідно до довідки невролога від 30.09.2016 року медичного центру «АльтаМедіка», ОСОБА_6 хворіє: синдром гіперзбудливої дитини, з дефіцитом уваги; затримка психо-мовного розвитку. В позовній заяві позивачка вказує, що вона не може влаштуватись на роботу в зв'язку з тим, що син потребує уваги. Він неодноразово звертався до позивачки з проханням приймати участь у вихованні дитини, бути присутнім при відвідуванні ії з сином лікарів, проте вона не бажає, щоб він приймав участь у лікуванні сина, консультувався з лікарями; перешкоджає також у спілкуванні з дитиною, її вихованні, що являлось підставою для звернення ним у Службу у справах дітей з відповідними заявами. Позивач до позовної заяви надала довідку виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільради за №295 від 14.08.2017 року, відповідно до якої вона проживає разом з сином в с. Вінницькі Хутори по вул. Покришкіна 124 і син знаходиться на її утриманні. Дана довідка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки не відповідає дійсності. Так, син ОСОБА_6 знаходиться повністю на його утриманні, позивач не працює, хоча на його думку має можливість працевлаштуватись. Так, відповідно до довідки виконкому Вінницько-Хутірської сільради Вінницького району від 4.10.2017 року за №5248, в будинку №124 по вул. Покришкіна в с.Вінницькі Хутори проживають позивачка, син ОСОБА_6, мати позивачки - ОСОБА_1, 1961 року народження та бабуся - ОСОБА_8, 1931 року народження. Тому, відповідач вважає, що позивач має можливість працевлаштуватись та займатись вихованням та утриманням дитини. Враховуючи принцип рівності прав й обов'язків батьків, визначений ст.141 СК України, відповідач вважає, що позивач зобов'язана також брати участь у додаткових витратах на лікування дитини, порівну з ним, а тому просить збільшені позовні вимоги задоволити частково.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали зазначеної цивільної справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року, яким позов ОСОБА_5 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2559 грн. 50 коп. додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_6, витрати на правову допомогу в сумі 150 грн. 00 коп. та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с. 22 - 23) встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

23.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2851, який розірвано згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2014 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком якого є відповідач - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 10.10.2013 року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця Вінницької області Козятинського району с. Дубові Махаринці, жителя ОСОБА_6 непрацюючого аліменти на користь ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку, починаючи з 11.04.2013 року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Дитина ОСОБА_6 проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21.02.2017 року за №83 .

Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 14.09.2016 року дитина ОСОБА_6 часто і довготривало хворіє простудними захворюваннями. Затримка психомоторного розвитку. Згідно даного рішення дитина потребує домашнього догляду матері протягом 1 року .

Згідно рішення районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ від 20.03.2017 року №1, дитина ОСОБА_6 потребує домашнього режиму терміном на 1 рік, з 20.03.2017 року по 19.03.2018 року, постійного заняття з логопедом (а.с.13).

Зідно консультативного заключення медичного центру «Омеда» від 06.03.2017 року ОСОБА_6 встановлено діагноз: ОРЗ гострий трахеіт.

Відповідно до заключення дитячого лікаря невролога від 30.09.2016 року медичного центру АльтаМедіка, ОСОБА_6 хворіє: синдром гіперзбудливої дитини, з дефіцитом уваги. Затримка психо-мовного розвитку .

Згідно заключення дитячого лікаря педіатра медичного центру АльтаМедіка від 15.02.2017 року, дитині ОСОБА_6 поставлено діагноз: Транзиторні порушення імунітету. Рецидивуючі ГРЗ. Систолічний шум серця. Призначено лікування. Вартість огляду педіатра складає 200 грн., що підтверджується квитанцією від 15.02.2017 року .

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 08.02.2017 року, 15.03.2017 року, 15.03.2017 року дитині ОСОБА_6 встановлено діагнози та призначалося відповідне лікування .

Крім того, згідно консультаційних висновків спеціаліста Центру матері та дитини від 23.04.2015 року, 14.06.2016 року, 13.09.2016 року, 20.02.2017 року дитині ОСОБА_6 лікарем встановлювався діагноз та призначалося відповідне лікування.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами даної цивільної справи також встановлено, що відповідно до консультаційного висновку спеціаліста невролога, встановлений діагноз: затримка психо-речового розвитку з елементами аутизму, поведінкові порушення (а.с. 8).

Відповідно до виписки від 17.08.2017 року, встановлено діагноз: емоційно- вольові та поведінкові розлади по типу аутистичних (а.с. 9).

Відповідно до виписки від 06.09.2017 року дитині знову поставлено діагноз: емоційно-вольові та поведінкові розлади по типу аутистичних та пройдено курс лікування, у тому числі із використанням препарату цереброкурин (а.с. 10).

Згідно рішення Рішення Вінницької центральної клінічної лікарні поліклінічного-консультативного відділення, Протокол №29 від 08.12.2017 року, ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 77).

Як вбачається з консультативних заключень, консультативних висновків спеціаліста, виписок із медичної карти хворого ОСОБА_6, протоколу огляду арелголога (а.с. 34 - 38, 48 - 50, 62 - 63), дитина перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, оглядалася лікарями, в зв'язку з чим позивачем було понесено витрати.

Так, за період часу з 17.08.2017 року по 07.09.2017 року, згідно квитанцій, позивачем було придбано ліків на загальну суму 9404 грн. 50 коп. (а.с. 13).

За період часу з 28.09.2017 року по 12.10.2017 року, згідно квитанцій, позивачем було придбано ліків на загальну суму 2132 грн. 64 коп. (а.с. 39 - 41).

За період листопада 2017 року, згідно квитанцій, позивачем було придбано ліків на загальну суму 10773 грн. 65 коп. (а.с. 51).

За період січня 2018 року, згідно квитанцій, позивачем було придбано ліків на загальну суму 9956 грн. 89 коп. (а.с. 64).

Згідно довідки Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №295 від 14.08.2017 року позивач ОСОБА_5 проживає разом з сином в АДРЕСА_2 і син знаходиться на її утриманні (а.с. 11).

Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 17.07.2017 року №3391 позивач ОСОБА_5 згідно наказу № 1660-к від 01.09.2011 року по даний час ніде не працює (а.с. 12). Даний факт також підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 78 - 81).

Згідно довідки Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 5248 від 04.10.2017 року, в АДРЕСА_2 проживають позивачка, її син ОСОБА_6, мати позивачки - ОСОБА_1, 1961 року народження та бабуся - ОСОБА_8, 1931 року народження (а.с. 89).

Відповідач ОСОБА_3 працює в ПрАТ «Вінницяпобутхім», за період з липня 2014 року по грудень 2015 року ним сплачено аліментів на користь ОСОБА_5 26118 гривень, з січня 2016 року по грудень 2016 року -17166 гривень і за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року- 12132 гривні, з жовтня 2017 року по грудень 2017 року- 6121 гривні (а.с. 86 - 87).

Судом, при дослідженні доказів в обгрунтування суми додаткових витрат на лікування дитини, а саме: наданих позивачем чеків, квитанцій, та інших доказів, що підтверджують її витрати на лікування, встановлено, що загальна їх сума складає 32267 грн.68 коп.

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи принцип рівності прав й обов'язків батьків, визначений ст. 141 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 додаткових витрат на лікування дитини, підлягають частковому задоволенню, а саме: в сумі 16133 (шістнадцять тисяч сто тридцять три) грн. 84 коп. (32267 грн. 68 коп./2=16133 грн. 84 коп.), оскільки позивач також зобов'язана брати участь у додаткових витратах на дитину порівну із відповідачем.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 185 СК України, ст. ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця с. Дубові Махаринці, Козятинського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 працюючого в Публічному акціонерному товаристві «Вінницяпобутхім» (м. Вінниця, вул. А. Янгеля, 4) на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, додаткові витрати на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15, одноразово в розмірі 16133 (шістнадцять тисяч сто тридцять три) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця с. Дубові Махаринці, Козятинського району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 працюючого в Публічному акціонерному товаристві «Вінницяпобутхім» (м. Вінниця, вул. А. Янгеля, 4), на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А. Ганкіна