Справа №635/7009/18
Провадження по справі № 2/635/3217/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу №Н22-5153 від 23 лютого 1996 року, посвідчений Харківською товарною біржею «Слобода», реєстраційний номер Н22-5105, зареєстрований Харківським міськБТІ 14.05.1996 року за р.№436, записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №436 від 14.05.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 лютого 1996 року та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона зареєстрована і постійно проживає з 23 лютого 1996 року за адресою: Харківська обл. АДРЕСА_1. Цей будинок з усіма надвірними будівлями придбала її мама ОСОБА_5 23 лютого 1996 року у громадянина ОСОБА_3. Договір купівлі-продажу був - (п. 1.4 Договору) посвідчений Харківською товарною біржею «Слобода», реєстраційний номер Н22-5105, зареєстрований Харківським міськБТІ 14.05.1996 року за р.№436, записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №436 від 14.05.1996. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, договір між сторонами був виконаний в повному обсязі.

Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцеві примірника договору. Другий примірник залишився на біржі. Фактом покупки будинку і згідно зазначеного договору купівлі-продажу є так само реєстрація даного договору відповідно до чинного законодавства в Харківському між міському БТІ. Після оформлення договору купівлі-продажу і його реєстрації в БТІ позивач та її мати відразу ж перейшли проживати в даний будинок, в якому вона проживає, користується і фактично володіє по теперішній час. Позивач сама проводить за свій рахунок всі ремонтні роботи в будинку, повністю оплачує всі необхідні комунальні платежі, доглядає та користується садом та городом. У зв'язку зі смертю мами, а так само продавця цього будинку - ОСОБА_3 позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, оскільки купівля-продаж житлового будинку повинна була бути засвідчена лише нотаріально. Діяльність вищезазначеної Харківської товарної біржі «Слобода» припинена. За життя мати позивача оформила на її ім'я заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Після закінчення шести місячного терміну позивач звернулася до нотаріуса з проханням оформити на її ім'я будинок з усіма надвірними будівлями, однак нотаріус не може оформити право власності, оскільки договір купівлі-продажу був оформлений не в нотаріальній конторі а на Харківській товарній біржі «Слобода» і не є правовстановлюючим документом.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області - сільський голова Зіновєв М.В. в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Враховуючи, що в судове засідання не з'явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

17 грудня 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов'язку в натурі.

Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України 2003 року, правовий статус майна, а також права та обов'язки суб'єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини виникли у 1996 році, а відповідно, для їх врегулювання слід застосувати ЦК України в редакції 1963 року.

Так, положеннями ст. 42 ЦК України (в редакції 1963 року), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної ).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року).

В той же час, відповідно до правил статті 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Так, в судовому засідання встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) зареєстрована і постійно проживає з 23 лютого 1996 року за адресою: Харківська обл. АДРЕСА_1. Цей будинок з усіма надвірними будівлями придбала її мама ОСОБА_5 23 лютого 1996 року у громадянина ОСОБА_3. Договір купівлі-продажу був - (п. 1.4 Договору) посвідчений Харківською товарною біржею «Слобода», реєстраційний номер Н22-5105, зареєстрований Харківським міськБТІ 14.05.1996 року за р.№436, записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №436 від 14.05.1996. При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, договір був виконаний в повному обсязі.

Згідно п. 5 Договору купівлі-продажу він підписаний і зареєстрований на Харківській товарній біржі «Слобода» на підставі біржового контракту - Н22-5153 від 23.02. 1996 р

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцеві примірника договору. Другий примірник залишився на біржі. Фактом покупки будинку і згідно зазначеного договору купівлі-продажу є так само реєстрація даного договору відповідно до чинного законодавства в Харківському міжміському БТІ.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя померла ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Євсєєвою О.І. 12 серпня 2015 р. та зареєстрований в реєстрі № 735, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу - ОСОБА_1.

На будь -якого іншого заповіт моя мама не оформляла і ніхто на заповіданий мені будинок з надвірними будівлями не претендує. Що так само підтверджується доданой Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.09. 2018 р. результат № 2969 / 02-31 держ. нотаріуса Ольхівській Л . М. - Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської обл.

Свідоцтво про право на спадщину після її смерті не видавалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав поруч із спадкодавцем на час відкриття спадщини визнається таким, який прийняв її протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України та не заявив про відмову від спадщини.

Позивач ОСОБА_1. являється єдиним спадкоємцем на залишену спадщину, в установлений законом строк її прийняла, згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, оскільки в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори Харківського району із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому випадку не вимагається подальшого нотаріального посвідчення угоди.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ч. 3ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення угоди, її виконання, матеріали справи містять відомості, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди.

Таким, чином, наведені вище обставини є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 82, 141, 247, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ

позов ОСОБА_1 до Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу №Н22-5153 від 23 лютого 1996 року, посвідчений Харківською товарною біржею «Слобода», реєстраційний номер Н22-5105, зареєстрований Харківським міськБТІ 14.05.1996 року за р.№436, записаний в реєстрову книгу №2 за реєстровим №436 від 14.05.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 лютого 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України повне рішення складено і підписано без його проголошення 18 грудня 2018 року.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1;

відповідач - Малороганська сільська рада Харківського району Харківської області, Код , місце знаходження Харківська обл., Харківський р-н, с. Мала Рогань, вул. Комінтерну, буд. 10.

Суддя О.В. Назаренко