РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/969/18

Провадження № 2/700/542/18

17 грудня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/969/18 провадження №2/700/542/18 за позовом ОСОБА_1, представник позивача за дорученням: ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, представник позивача за дорученням: ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 09 травня 2010 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Дубового, 20 в с. Виноград Лисянського району Черкаської області, розташований на земельній ділянці площею 0,70 га та земельна ділянка площею 6,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адмінмежах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області. Вона є донькою померлого і як спадкоємець за законом 25.07.2018 року звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_3.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не зявилися, просили розглянути справу без їх участі, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 09 травня 2010 року в с. Виноград Лисянського району Черкаської області помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 137504 від 11.05.2010 року.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по вул. Дубового, 20 в с. Виноград Лисянського району Черкаської області, розташований на земельній ділянці площею 0,70 га та земельна ділянка площею 6,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адмінмежах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Згідно з довідкою Виноградської сільської ради Лисянського району № 596 від 29.10.2018 року, склад сімї померлого 09.05.2010 року ОСОБА_3, який постійно проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 такий: донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно з записом у погосподарській книзі № 7/564 за 2006-2010 роки будинок з надвірними будівлями і спорудами належить ОСОБА_3 і знаходиться по вул. Дубового, 20 с. Виноград Лисянського району Черкаської області. Документи на даний житловий будинок не видавалися, про що свідчить довідка Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 597 від 29.10.2018 року.

Звернувшись до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить постанова № 1306/02-31 від 25.07.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 09 травня 2010 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача за дорученням: ОСОБА_2 до Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Дубового, 20 с. Виноград Лисянського району Черкаської області, розташований на земельній ділянці площею 0,70 га, що належав ОСОБА_3, який помер 09 травня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,30 га, що знаходиться в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб