Провадження № 2/520/6017/18
13.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,
за участі позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
14.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що вона є власником спірного житла на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2005 року. Окрім позивача на даній жилій площі зареєстровані її дочки: ОСОБА_3, 1989 року народження, та ОСОБА_4, 1993 року народження. Однак в будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3, 1989 року народження, не проживає з квітня 2011 року, житло залишила добровільно, так як вирішила жити самостійно, її речей в квартирі немає. Факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача, у зв'язку із чим позивач змушена звернутись до суду.
Ухвалою від 26.09.2018 року провадження у справі відкрито.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 повторно не з'явилась до судового засідання, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2005 року, справа № 2-1811/05 /а.с. 7/.
Відповідно до розпорядження Київської районної адміністрації ОМР від 17.03.2005 року №301 житловому будинку АДРЕСА_1 /а.с.8/.
Згідно з Довідкою №654, виданою 06.09.2018 року ОСОН «Люстдорф», за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с.102/.
Судом досліджено Акт, складений сусідами по АДРЕСА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про те, що ОСОБА_3 за даною адресою не проживає з квітня 2011 року /а.с.11/.
В судовому засіданні 13.12.2018 року судом допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили факт непроживання відповідача в квартирі позивача з квітня 2011 року. При цьому свідок ОСОБА_5 є сусідкою, яка проживає в даному будинку в квартирі АДРЕСА_1, підтримує стосунки сусідські, відвідує приміщення сусідів, стверджує, що дочка ОСОБА_3 закохалась, залишила житло, та її речей в квартирі не має. Будь-яких фактів щодо вселення відповідача чи перешкод позивачем в проживанні її дочки не було. Свідок ОСОБА_6 є мешканцем с. Люстдорфу та знає достеменно, що понад шість років дочка позивача - ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає, її речей там немає. Свідок не підтримує зв'язку з відповідачем, оскільки остання виїхала з м. Одеси добровільно.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивача як власника майна, то суд приходить до висновку, що позивач правомірно звернулась до суду за захистом.
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. 405 ЦК України.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, в ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що відповідач з квітня 2011 року не проживає за вказаною адресою та її реєстрація в будинку позивача порушує право власності ОСОБА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення суду складено 19.12.2018 року.
Суддя Васильків О. В.