ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/12798/17

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів Владичана А.І., Кулянди М.І.,

секретар Конецька Д.Г.

позивач Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 жовтня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Семенко О.В.

встановив:

В грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» (далі - ПАТ «Чернівцігаз») звернулося до суду з позовом.

Позивач просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість необлікованих об'ємів природного газу в сумі 30 171 гривні 2 копійки;

- стягнути з відповідача на його користь вартість проведення експертизи лічильника газу в сумі 1215 гривень 12 копійок.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 жовтня 2018 року стягнуто з ПАТ «Чернівцігаз» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 21 630 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернівцігаз» просить на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції та додаткове судове рішення є законними та обґрунтованими, а аргументи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року, № 2496.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року, № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Згідно пункту 2.3 Типового договору розподілу природного газу при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

Пунктом 8.1. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 3 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року, № 2494 (далі - Кодексу ГРС) власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі та співвласники/особа, уповноважена на це співвласниками, внутрішньобудинкових систем газопостачання, які згідно з актом розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відповідають за експлуатацію цих мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ, зокрема укладають відповідний договір із суб'єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Пунктом 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу. Випадки, які потребують перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу споживачу, що має договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, без наявності акта про порушення, визначені в розділах ІХ-Х цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Згідно пункту 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Пунктом 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Главою 10 розділу розділу X Кодексу ГРС встановлено порядок проведення експертизи ЗВТ та пломб.

Згідно пункту 9 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб'єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», вимоги, викладені у пунктах 3 - 5, 7 та 8 цієї глави, не застосовуються, а експертиза ЗВТ та/або пломби проводиться в установленому законодавством порядку суб'єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу» та які мають відповідну кваліфікацію.

При цьому витрати, пов'язані з проведенням такої експертизи, мають бути компенсовані їх ініціатором, а якщо за результатами експертизи ЗВТ та/або пломби буде підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, витрати, пов'язані з проведенням такої експертизи, та інші витрати, передбачені пунктом 8 глави 9 цього розділу Кодексу, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є власником будинковолодіння з належними до нього господарськими спорудами, яке складається з двох житлових будинків літера А та літера Б, які знаходяться по АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 21 травня 2009 року (а.с.17).

З довідки КЖРЕП-6 від 16 листопада 2017 року №2539 вбачається, що в будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.15).

ОСОБА_2 є споживачем природного газу, що підтверджується актом про обстеження житлових приміщень на предмет споживання природного газу від 18 вересня 2016 року (а.с.6)

Згідно акту №99/141 від 13 вересня 2017 року працівниками ПАТ «Чернівцігаз» виявлено порушення в помешканні ОСОБА_2, а саме несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника (а.с.82).

13 вересня 2017 року у будинку ОСОБА_2, було демонтовано лічильник газу про що складено акт (а.с.71).

Згідно проколу від 13 вересня 2017 року лічильник газу з помешкання ОСОБА_2 був направлений на експертизу (а.с.9).

Актом експертизи лічильників газу та/або пломби від 14 вересня 2017 року вбачається, що комісія в складі працівників ПАТ «Чернівцігаз» встановила факт втручання в роботу лічильника газу (а.с.10).

З розрахунку за втручання в роботу лічильника газу з 13 березня по 13 вересня 2017 року та акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та його вартості від 19 вересня 2017 року вбачається, що ПАТ «Чернівцігаз» нарахував ОСОБА_2 вартість необлікованих об'ємів природного газу в сумі 30 171 гривня 2 копійки (а.с.11,12).

З рахунку-фактури від 15 червня 2017 року вбачається, що ПАТ «Чернівцігаз» за проведення експертизи лічильника сплатив 1215 гривень 12 копійок (а.с.14).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 25 вересня 2018 року №3163-3168/18-26 вбачається, що підпис від імені ОСОБА_2 в акті порушення №99/141 від 13 вересня 2017 року виконаний самою ОСОБА_2

Підпис від імені ОСОБА_2 в протоколі щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 13 вересня 2017 року виконаний ймовірно ОСОБА_2 (а.с.125-137).

Суд першої інстанції не встановив належним чином обставини, які мають значення для справи та зробив помилкові висновки.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що експертиза лічильника газу 14 вересня 2018 року була проведена за відсутності ОСОБА_2 і це є підставою для відмови в позові.

З акту №460 від 14 вересня 2017 року вбачається, що він підписаний ОСОБА_2 та в ньому наявна відмітка про те, що відповідачка не згідна з результатами проведеного дослідження (а.с.10).

Згідно пункту 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу) зобов'язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб'єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

З протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 13 вересня 2017 року, який підписаний ОСОБА_2, вбачається, що відповідачці було повідомлено про час та дату проведення експертизи (а.с.83).

Також помилковим є висновок суду про те, що акт експертизи лічильника газу та/або пломби №460 від 14 вересня 2017 року є недопустимим доказом у справі, оскільки експертиза була проведена комісією до якої було включено лише двох представників ПАТ «Чернівцігаз».

Так, відповідно до пункту 3 гливи 10 розділу Х Кодексу ГРС експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

Згідно наказу ПАТ «Чернівцігаз» «Про затвердження складу комісії по проведення експертизи ЗВТ та/або пломб» від 7 вересня 2016 року №08-166-1-0916 вбачається, що ним затверджено склад відповідної комісії, зокрема за участі голови комісії - начальника відділу лабораторних вимірів ОСОБА_7, члена комісії головного фахівця відділу лабораторних вимірів ОСОБА_8 та представника метрологічної організації ДП «Буковиностандартметрологія» (а.с.180).

З акту експертизи лічильника газу та/або пломби №460 від 14 вересня 2017 року вбачається, що він складений комісією у складі представників ПАТ «Чернівцігаз» ОСОБА_7, ОСОБА_8 та представника ДП «Буковиностандартметрологія» Негрич Л.П.

Проведення експертизи не всім складом комісії не може бути підставою для визнання акту експертизи неправомірним (а.с.10).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачка не заявляла клопотання про проведення додаткової або повторної експертизи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що факт втручання в роботу лічильника газу встановлено актом про порушення №99/141 від 13 вересня 2017 року (а.с.82).

Вказаний акт є підставою для нарахування споживачу вартості об'єму необлікованого природнього газу за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу.

Вартість необлікованого обсягу природного газу підтверджується актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та його вартості від 19 вересня 2017 року (а.с.11,12).

Відповідно до правил пункту 9 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС позивачу слід відшкодувати вартість проведення експертизи лічильника за рахунок відповідачки в сумі 1215 гривень 12 копійок, вартість якої підтверджується рахунком-фактури від 15 червня 2017 року (а.с.14).

Враховуючи наведене вище суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення, ухвалення постанови про задоволення позову.

З платіжного доручення №7 від 5 грудня 2017 року вбачається, що позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1600 гривень (а.с.5).

З платіжного доручення №608 від 23 жовтня 2018 року вбачається, що позивач за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 2400 гривень (а.с.181).

Отже, з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» слід стягнути 4000 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 12 жовтня 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 жовтня 2018 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» до ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованих об'ємів природного газу та вартості проведення експертизи приладу обліку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» вартість необлікованих об'ємів природного газу в сумі 30 171 (тридцять тисяч сто сімдесят одну) гривню 2 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» вартість проведення експертизи лічильника газу в сумі 1215 (одну тисячу двісті п'ятнадцять) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» 4000 (чотири тисячі) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Дата складання повної постанови 18 грудня 2018 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: А.І. Владичан

М.І. Кулянда