Провадження № 2/734/438/18 Справа № 734/503/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

із участю секретаря Бардаченко Т.М.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи - Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи - Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області. Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що з вересня 2008 року до серпня 2015 року перебував із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. У зв'язку з відсутністю окремого житла, переважно проживають на одній житловій площі. Вони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням від 06 вересня 2016 року Козелецького районного суду Чернігівської області з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання доньки. Усі витрати з її утримання несе позивач. До теперішнього часу між ним та ОСОБА_3 відсутня згода щодо місця проживання дитини. Попри те, що наразі дитина проживає разом із ними на одній житловій площі, участь матері у розвитку та вихованні дитини практично нульова, вона часто нехтує своїми материнськими обов'язками. Позивач ОСОБА_1 ставить позовну вимогу про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ним, - ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Відповідач ОСОБА_3 і представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали. Представник третьої особи, який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився.

При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2008 року до 27 серпня 2015 року. ОСОБА_1 і ОСОБА_3, малолітня дитина ОСОБА_5 зареєстровані і проживають у АДРЕСА_1. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 працевлаштовані та отримують дохід. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за місцем проживання і проходження військової служби характеризуються позитивно. Дитина спільно проживає із батьками та навчається у Деснянському навчально-виховному комплексі «Гімназія - загальноосвітня школа І ступеня». Вихованням дитини займаються батьки, дитина знаходиться на утриманні батьків.

Свідок ОСОБА_6 показала, що тривалий час знайома із ОСОБА_1 і ОСОБА_3, які є батьками малолітньої ОСОБА_5 Дитина проживає спільно із батьками, батьки нею опікуються. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 характеризує позитивно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст. 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. У ч. 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч.ч. 2 і 4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Вислухавши позиції позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи - Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини не підлягає задоволенню.

При вирішенні цього спору судом враховані передусім права та законні інтереси дитини. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла від народження одинадцяти років, має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку. Малолітня ОСОБА_5 проживає спільно із батьками - ОСОБА_3 і ОСОБА_1, перебуває на їхньому вихованні та утриманні. Батьками створені належні умови для її виховання та розвитку. Підстави для визначення місця проживання дитини відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 160 і 161 СК України, ст.ст. 8 і 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 29 і 31 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи - Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області про визначення місця проживання дитини відмовити.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя