Справа № 629/5668/18
Номер провадження 2-о/629/148/18
11.12.2018 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Заводяної О.Ю., представника заявника-Дегтярчук І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада в особі Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту родинний відносин,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 На день смерті він мешкав в с. Яковлівка Лозівського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4.8769 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є донькою спадкодавця та його спадкоємицею. Спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., на підставі чого було заведено спадкову справу. Коли вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом при перевірці наданих документів було виявлено розбіжності в документах, які вносять сумнів в родинний зв'язок з померлим батьком, а саме: у свідоцтві про смерть анкетні дані батька записані: «ОСОБА_2», а в її свідоцтві про народження у графі «батько» записано «ОСОБА_2». Ці розбіжності сталися, оскільки з 1970 року її мати, ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її батьком-ОСОБА_2. З 1972 р. по 1976 р. вони разом мешкали в будинку в с. Оддихне Лозівського району Харківської області. У 1977 р. її батьки переїхали на постійне місце проживання в с. Яковлівка Лозівського району Харківської області, де разом працювали в колгоспі, у зв'язку з чим отримали в користування житловий будинок, де разом мешкали до 1998 року. Батьки вели спільне господарство, були пов'язана спільним побутом, мали спільні права та обов'язки, піклувалися один про одного. Зазначила, що від цих відносин у 1972 році народилася вона. Оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, в її свідоцтві про народження у графі «батько» було записано прізвище матері. За життя ОСОБА_2 визнавав її за свою рідну дитину: виховував, утримував, піклувався про її здоров'я. Весь час вони мешкали однією сім'єю до її заміжжя. Після весілля, яке оплатив її батько, ОСОБА_2, вона стала мешкати окремо, але родинний зв'язок з батьками не втратила. До останнього дбала про нього, як про батька, допомагала фінансово та фізично. Зазначила, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не змогла підтвердити родинний зв'язок з померлим батьком. Враховуючи викладене, просила встановити факт родинних відносин з батьком, ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, на заявлених вимогах наполягала.
Представник заявниці в судовому засіданні заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Крім того, пояснила, що від сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 після народження заявниці в них народилося ще двоє синів, які є меншими братами заявниці, та які факту родинних відносин з ОСОБА_2 не встановлювали та заяв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 не подавали.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, телефонограмою просив розглядати справу за його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначили, що добре знають батьків заявниці ще до її народження протягом всього життя, та зазначили що від сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в 1972 році у них народилася, донька- ОСОБА_1, прізвище якої після одруження- ОСОБА_1. Крім того, пояснили, що з народження до заміжжя заявниця мешкала в сім'ї разом з батьком, ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_4, після її народження в цій сім'ї народилися ще двоє хлопців, які є братами заявниці. Їм відомо, що ОСОБА_2 офіційно в шлюбі ні з ким не перебував. Також свідки пояснили, що вони були на весіллі заявниці, після якого вона переїхала мешкати до чоловіка. Зазначили, що ОСОБА_2 завжди визнавав заявницю своєю дитиною, називав її донькою, а вона його батьком, утримував її та дбав про неї. Зазначили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перестали мешкати разом вже після одруження заявниці, але заявниця ніколи не припиняла спілкуватися з батьком, в похилому віці під час хвороби забрала його до себе та взяла на себе витрати з поховання батька.
Вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 7, абз. 1 п. 12 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника, а також факти належності особі правовстановлюючих документів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 10 (а.с.7).
Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8769 га, розташованої на території Яковлівської сільської ради, що підтверджено копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 26.11.2004р.(а.с. 10).
З копій свідоцтва про народження та запису акта про народження № 6 від 12.01.1973 р. вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її мати ОСОБА_4 та в графі «батько» записано «ОСОБА_2»(а.с.5).
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4, виданого 31.07.1991 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, 31.07.1991 року уклали шлюб, та після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_1».
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та спадкової справи, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини 14.09.2018 року звернулася ОСОБА_1, інші особи з такими заявами до нотаріуса не зверталися та на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.16). З метою оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу, Харківської області Даниленко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, але їй було відмовлено, оскільки остання не надала доказів свого родинного зв'язку з померлим.
Згідно довідок Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 20.09.2018р. № 708 та від 20.09.2018р. № 709 ОСОБА_2, 1949 року народження з 1977р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично з січня 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав у своєї доньки, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).
Отже, заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».
На підставі викладеного керуючись ст. ст. 76, 293-294, 315-319 ЦПК України, п. п. 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд,-
Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада в особі Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту родинний відносин-задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3(іпн. НОМЕР_1) є рідною донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого в с. Яковлівка Лозівського району Харківської області ІНФОРМАЦІЯ_1(актовий запис про смерть №10, виданий виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Лозівського району Харківської області).
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик