Справа № 461/4349/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/1890/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

Улицької І.О. - представника ПАТ АБ «Укргазбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (в подальшому - «Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова, за участю заінтересованої особи - боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_3, в якій просило визнати незаконними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Мельника Р.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51387029 від 13.06.2016 року та зобов'язати прийняти виконавчий документ від 30.05.2016 року і відкрити виконавче провадження.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що заочним рішенням Галицького районного суду міста Львова від 20.09.2011 року, яке набрало законної сили лише 11.11.2013 року, стягнуто з боржника ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором і на підставі цього рішення було видано виконавчий лист зі строк пред'явлення до виконання до 11.11.2014 року, який стягувач своєчасно пред'явив до виконання.

25.04.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення суду від 20.09.2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, за результатами розгляду якої ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2016 року відмовлено в її задоволенні, а ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13.05.2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на цю ухвалу.

Після цього Банк отримав в Галицькому районному суді м. Львова виконавчий лист виданий на підставі рішення суду від 20.09.2011 року і 03.06.2016 року направив його державному виконавцю, однак постановою державного виконавця від 13.06.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, яку Банк вважає такою, що не відповідає ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 1).

Оскаржуваною ухвалою скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задоволено.

Визнано дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Мельника Романа Івановича щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51387029 від 13.06.2016 року протиправними.

Зобов'язано державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова прийняти виконавчий документ від 30.05.2016 року про стягнення в користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Львівської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 45 115, 54 доларів США та 140 291 грн. 54 коп., а також 8 220 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору застави, посвідченого 19.10.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. за реєстровим номером 8258, та 1 700 грн. судового збору, 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і відкрити виконавче провадження.

Стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова в користь держави 121,80 грн. судового збору (а.с. 27-29).

Дану ухвалу оскаржив боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_3

Апелянт просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Банку у задоволенні його скарги на дії державного виконавця, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає необґрунтований висновок суду про протиправність дій державного виконавця при винесенні ним 13.06.2016 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки у самому виконавчому листі зазначено, що строк пред'явлення його до виконання - до 11 листопада 2014 року.

Стверджує, що у виконавчому листі, виданому судом 30 травня 2016 року, не зазначено номер виконавчого документа, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, дата набрання рішенням законної сили, а відтак вважає, що згаданий виконавчий лист підлягав поверненню також і з підстав, зазначених у ч.1 ст. 4, п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 52-56).

Апелянт ОСОБА_3, будучи своєчасно (26.09.2018 року) належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 125), в судове засідання не з'явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника Банку, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як стверджується матеріалами справи, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.06.2016 року, яку і оскаржує Банк, державним виконавцем було винесено з посиланням на статтю 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на день винесення згаданої постанови), а саме - на те, що Банком (як стягувачем у виконавчому провадженні) пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, який зазначений у цьому виконавчому листі (а.с. 11).

В той же час, статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на день винесення згаданої постанови) було встановлено випадки та умови, коли строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається.

В оскаржуваній апелянтом ухвалі суду наведено хронологію повернення державним виконавцем виконавчого листа стягувачу (Банку) і повторного пред'явлення Банком виконавчого листа до виконання, в результаті чого суд прийшов до вірного висновку про те, що у відповідності до вище згаданої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання переривався і перебіг цього строку поновлювався.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду у вище згаданій частині, а тому доводи цієї апеляційної скарги з посиланням лише на те, що в самому виконавчому листі строком пред'явлення його до виконання зазначено до 11 листопада 2014 року, до уваги прийматися не можуть.

Наявною в матеріалах справи копією виконавчого листа, виданого судом 30 травня 2016 року, стверджується, що у ньому зазначені всі дані, які були передбаченими статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній на той час редакції (в тому числі - і дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; дата набрання рішенням законної сили тощо).

За змістом апеляційної скарги, апелянт вважає, що виконавчий лист підлягав поверненню також і з підстав, зазначених у ч.1 ст. 4, п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02 червня 2016 року, тобто - Закону, який був прийнятим (а тим більше - набрав чинності) вже після 30 травня 2016 року (дня видачі судом виконавчого листа).

Відтак, доводи апеляційної скарги і у цій частині є надуманими, а тому також до уваги прийматися не можуть.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10 серпня 2016 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 13 листопада 2018 року.

Головуючий Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.