РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2018 року Провадження №2/425/223/18

Справа №425/849/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Гайворонська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, якою просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

В судове засідання учасники справи не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Позивач у поданій заяві, просила справу розглянути без її участі на підставі наявних у справі доказів. Вказувала, що свої вимоги підтримує. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався.

За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиція позивача полягала в тому, що будинок АДРЕСА_1, належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. В зазначеному будинку має зареєстроване місце проживання колишній власник будинку: ОСОБА_2, який в будинку не проживає вже більш 3 років, однак добровільно не здійснив зняття з реєстрації місця проживання по вищевказаній адресі. А це заважає позивачу повною мірою використовувати свої повноваження власника на вільне використання та розпорядження будинком.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав.

Тому суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:

Двадцять першого грудня 2017 року, ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила, будинок АДРЕСА_1 (а.с.10). І того ж дня, остання зареєструвала своє право приватної власності на придбаний нею будинок (а.с.11).

На момент укладення договору купівлі-продажу будинку, ОСОБА_2 мав право користування будинком та зареєстроване місце проживання в ньому (а.с.10,12).

Згідно акту про встановлення фактичного місця проживання, вбачається, що ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1

Четвертого квітня 2018 року, ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до ОСОБА_2, яким просила усунути перешкоди у користуванні житловим приміщення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини, в межах яких виник спір щодо наявності у відповідача права користування будинком, як між власником та колишнім власником житла.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частиною першою статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, саме власникам майна належать правомочності володіння, користування і розпорядження майном, що підтверджується і положеннями частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), позбавити яких, власника можна тільки на умовах передбачених законом.

Так, з огляду на положення пункту першого частини першої статті 346 ЦК України, право власності, а значить і право користування, як одна з його складових, припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Судом встановлено, що у зв'язку із продажем позивачу будинку, що розташований по АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 припинилось право власності на вказаний будинок, а тому він втратив усі правомочності власника щодо цього будинку, й у тому числі право користування.

Однак те, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у будинку АДРЕСА_1 (а.с.12), за відсутності права користування ним, суд констатує що така обставина дійсно створює перешкоди позивачу у користуванні власністю, які слід усунути.

Способом усунення таких перешкод буде визнання відповідача таким, що втратив право користування названим будинком, про що власне і просить позивач.

Тому, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі

Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування будинком № АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Д.С. Коваленко