Справа № 466/5715/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«19» листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова
в складі : головуючого судді Глинської Д.Б.
за участі секретаря Івасюти А.М.
з участю: позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на дитину,

У С Т А Н О В И В:

у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 25 жовтня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2011 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано.
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2012 року відповідача було позбавлено батьківських прав.
22 травня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова було постановлено рішення, яким вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.
Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, він постійно хворіє респіраторними захворюваннями та захворюваннями дихальних органів.
Відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги сину не надає, немає на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків. На даний час ОСОБА_3 працює у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України.
На підставі вищенаведеного вона вирішила звернутися в суд.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., оскільки ОСОБА_3 вдруге одружився, на його утриманні перебуває його теперішня дружина ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6 , яку він фактично удочерив та якою піклується. Крім того, ОСОБА_3 має батьків пенсійного віку, які потребують утримання та допомоги від нього. Розмір їх пенсій є недостатнім для забезпечення проживання, придбання ліків та необхідного харчування.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 25 жовтня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 19.09.2009 року.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2011 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , що підтверджується копією рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09 лютого 2012 року.
22 травня 2012 року Сихівським районним судом м. Львова було постановлено рішення, яким вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 20 вересня 2014 року.
Батьками ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .
З матеріалів справи та пояснень представника відповідача ОСОБА_2 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на службі у частині №3002 національної гвардії України.
З довідки №5954 від 11 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Шевченківському відділі соціального захисту м. Львова та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, яка з квітня 2018 року по вересень 2018 року становить 5 160 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа №143 цс 13) та в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, батько дитини, є особою молодого віку, працездатний, будь-яких протипоказань до роботи немає.
Суд переконаний, що позивач ОСОБА_1 потребує допомоги на утримання дитини, тому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивача та відповідача.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 12,13,76,80,81,141,259,263,264,265,430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів проводити з часу пред`явлення позову 08 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) судовий збір в доход держави в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2018 року.
Суддя Д. Б. Глинська