Справа №560/651/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 травня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову Керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров'я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 8946,45 гривень,

в с т а н о в и в:

Керівник Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Дубровицької районної державної адміністрації витрати за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні в сумі 8946,45 грн.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь прокуратури Рівненської області судовий збір за подання позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст.175 ЦПК України, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.

Так, підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та ч. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Слід зазначити, що КЗОЗ "Дубровицька центральна районна лікарня" не є державним органом, який наділений владними повноваженнями, а лише частиною механізму держави в особі системи його державних органів та являє собою державну установу, яка надає послуги у сфері медичного обслуговування, що, відповідно, не надає їй статусу особи, в інтересах якої прокурор може звернутися до суду з позовною заявою.

А тому, прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня".

Крім того, КЗОЗ "Дубровицька центральна районна лікарня" є юридичною особою, а тому, здатна самостійно представляти свої інтереси в суді.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що КЗОЗ "Дубровицька центральна районна лікарня" перебуває на балансі Дубровицької районної державної адміністрації, фінансується за рахунок районного бюджету та розпорядником бюджетних коштів є саме Дубровицька районна державна адміністрація, у зв'язку з чим кошти на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_2 повинні зараховуватись на рахунок Дубровицької районної державної адміністрації, недостатньо для прийняття судом даної позовної заяви, оскільки, за змістом ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз'яснював, що одна лише участь ("активна" чи "пасивна") прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Мартіні проти Франції" від 12.04.2006 року). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення у справі "Кресс проти Франції" від 07.06.2001 року). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Також, у відповідності до ч. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Направлений прокурором на адресу Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" лист, в якому він повідомляє що Сарненська місцева прокуратура Рівненської області вирішила захистити інтереси держави шляхом пред'явлення позовної заяви в їхніх інтересах до винної особи ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров'я за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні, суд не приймає до уваги, оскільки він датований 25.04.2018 року, тобто датою, яка на один день передує даті складення позову, а саме 26.04.2018 року, тобто завчасно (до звернення до суду з позовом) прокурор Дубровицьку РДА та КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ" не повідомляв про те, що буде звертатися в їхніх інтересах до суду.

До того ж, у доданих до позовної заяви документах відсутні відомості про направлення вказаного вище листа та отримання його адресатами.

Крім того, прокурор, всупереч вимогам п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не надав відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є в тому числі неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання заяви визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути заяву.

Таким чином, у разі добровільного відшкодування відповідачем коштів, затрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого позов, поданий прокурором, вважатиметься безпідставним. А тому прокурору необхідно надати суду відомостей щодо досудового врегулювання спору.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

За таких обставин, в силу ч.1 ст.185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши прокурору строк п'ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву Керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров'я за стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 8946,45 гривень та надати прокурору для усунення вищевказаних недоліків п'ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_3