Справа № 465/4521/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/6648/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на рішення Франківського районного суду міста Львова від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення невиплаченого середнього заробітку за час затримки виплати, -

в с т а н о в и л а:

04.08.2017 року ОСОБА_2МС. звернулася з позовом до Державного підприємства Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут державного концерну «Укроборонпром» в якому просила стягнути з відповідача в свою користь 150 636,28 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.03.2015 року по 18.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що працювала на посаді головного бухгалтера в державному підприємстві «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут». Наказом № 53-к від 10.06.2014 р. була звільнена з займаної посади з 29.09.2012р. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 19.08.2015 року», та яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року, з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» в її користь стягнуто 154 641,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2012р. по 26.03.2015р. та 1430,96 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 156 072 грн. 86 коп.

Оскільки фактично відповідач виплатив належні їй суми лише 19 червня 2017 року, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.03.2015 року по 18.06.2017 року, що становить 150 636,28 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_2 148 495 (сто сорок вісім тисяч чотириста девяносто пять) грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.03.2015 року по 18.06.2017 року.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_2 1 484,96 грн. судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило Державне підприємство «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут».

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що підставою відповідальності підприємства за несвоєчасну виплату належних працівнику сум відповідно до ст. 116 КЗпП України є склад правопорушення, який включає два юридичних факти - порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. Вважає, що вина ДП «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» за несвоєчасне проведення розрахунків з позивачем не доведена, оскільки рахунки підприємства арештовані, що позбавляє підприємство права розпорядження грошовими коштами. Судом до даних правовідносин помилково застосовано ст. 117 КЗпП України та безпідставно стягнуто в користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Крім того, вважає, що суд безпідставно розрахував середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем за 555 робочих днів, оскільки у зазначений позивачем період з 27.03.2015 року по 18.06.2017 року підприємство працювало на умовах неповного робочого тижня, та за спірний період на підприємстві були робочими лише 116 днів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні колегії суддівпредставники відповідача апеляційну скаргу підтримали. Зазначили, що відносини щодо виплати позивачеві належних на підставі рішення суду сум регулюються Законом України «Про виконавче провадження», а не положеннями ст.117 КЗпП України. Просили апеляційну скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позивач проти задоволення скарги заперечила. Пояснила, що фактично відповідач провів з нею повний розрахунок лише 19 червня 2017 року, а тому суд підставно стягнув в її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 27.03.2015 року по 18.06.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.п.5, 8 розділу ІУ Порядку обчислення середньої заробiтної плати, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 8 лютого 1995 р. N 100 нарахування виплат у всiх випадках збереження середньої заробiтної плати провадиться виходячи з розмiру середньоденної (годинної) заробiтної плати. Середньомiсячне число робочих днiв розраховується дiленням на 2 сумарного числа робочих днiв за останнi два календарнi мiсяцi згiдно з графiком роботи пiдприємства, установи, органiзацiї, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 працювала у державному підприємстві «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на посаді головного бухгалтера.

Наказом №63-к від 19.04.2012 р. ОСОБА_2 звільнена з роботи з посади головного бухгалтера з 19.04.2012р.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2013 року наказ №63-к від 19.04.2012 р. скасовано та поновлено ОСОБА_2 на посаді головного бухгалтера ДП «ЛНДРТІ».

На виконання рішення суду відповідачем ДП «ЛНДРТІ» видано наказ про поновлення ОСОБА_2 на роботі з 20.04.2012 року по 29.09.2012 року (дати працевлаштування позивача на іншому підприємстві).

Наказом №53/К від 10.06.2014 р. Гейник Г.М. звільнена з посади головного бухгалтера з 29.09.2012р.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_2 стягнуто 154 641,90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.10.2012р. по 26.03.2015р. та 1430,96 грн. компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, а всього 156 072 грн. 86 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.03.2015 року залишено без змін.

Фактичний розрахунок ДП «ЛНДРТІ» з ОСОБА_2 проведено 19 червня 2017 року.

Тому, враховуючи, що фактично ДП «ЛНДРТІ» виплатило належні ОСОБА_2 суми лише 19 червня 2017 року, районний суд прийшов до вірного висновку, що позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 7 березня 2015 року по 18 червня 2017 року.

Розмір середньоденногог заробітку ОСОБА_2 в сумі 267,56 грн. встановлено рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2013 року

Однак, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі та стягуючи з відповідача в її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 555 робочих днів, районний суд не врахував, що згідно графіку роботи підприємства за спірний період, що підтверджується наказами по підприємству (а.с.68-88), які видавалися у зв»язку із зменшенням обсягів виробництва з метою раціонального використання робочого часу та енергоносіїв, подолання складного економічного становища підприємства та зменшення заборгованості по заробітній платі працівників підприємства, робочими були лише 116 днів, що відповідає табелям обліку робочого часу.

Тому, на думку колегії суддів, рішення суду в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з позивачем слід змінити та стягнути з відповідача в користь позивача середній заробіток за 116 робочих днів х 267,56 грн.(середньоденний заробіток) = 31036 грн.96 коп.

Сума зазначена без врахування податків та обов»язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» в користь держави 310 грн.36 коп. судового збору.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» задоволити частково.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 13 жовтня 2017 року змінити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» в користь ОСОБА_2 31036 грн.36 коп. середнього заробітку за період з 01.10.2012р. по 26.03.2015р.та в користь держави 310 грн.36 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.05.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_3