Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 Справа №607/2661/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну по -батькові дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не приймає жодної участі у матеріальному утриманні доньки, не виконує батьківських обов'язків щодо виховання дитини, не цікавиться станом її здоров'я, не дбає про її фізичний, духовний та моральний розвиток. У 2004 році відповідач, будучи громадянином іншої держави, виїхав за межі України, місце його перебування позивачці не відоме, зв'язок із ним втрачено. Крім того, просить змінити її «по - батькові» доньки ОСОБА_4 на «ОСОБА_4», оскільки позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, від них в суд надійшов лист із клопотанням про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок органу опіки та піклування підтримують.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, видане повторно 09.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції).

У даному шлюбі народилася дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане Відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

Неповнолітня ОСОБА_4 проживає із позивачкою ОСОБА_1 та перебуває на її вихованні та утриманні (Довідка №1496 від 07.06.2018 р., видана ТОВ «Коменерго-Тернопіль 4»).

Згідно Довідок №№276, 277 від 05 червня 2018 року, виданих Тернопільською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №3 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_4 навчається в 9-А класі. за час навчання в школі батько ОСОБА_3 не цікавився навчанням доньки, не спілкувався з дитиною під час навчальних занять, не звертався жодного разу до класного керівника чи вчителів та не відвідував батьківські збори.

Як вбачається із довідки №2946/В/19-70-05 від 07.06.2018 р., виданої Тернопільською митницею ДФС, ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору по роботі з персоналом із 19.10.1995 р., її заробіток за період із грудня 2017 р. по травень 2018 р. становить 113 027,68 грн.

ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, про що свіжчить надана Тернопільською митницею ДФС письмова характеристика.

Згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №85547155 від 21.04.2017 р., ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дочки ОСОБА_4, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про її духовний, моральний та фізичний розвиток, неповнолітня дочка знаходиться на утриманні та вихованні матері. У 2004 році відповідач, будучи громадянином іншої держави, виїхав за межі України, місце його перебування позивачці не відоме, зв'язок із ним втрачено.

Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх

повноліття...».

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню його неповнолітньої дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Тому, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, суд вважає, що відповідача ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Щодо позовної вимоги про внесення змін в актовий запис про народження неповнолітньої - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи державний орган реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 СК і ч. 5 ст. 314 ЦПК України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності відповідним рішенням суду.

При зміні прізвища, імені та по батькові усиновленої дитини або повнолітньої особи, а також якщо усиновлювач записаний батьком, матір'ю усиновленої особи орган РАЦСу вносить до актового запису про народження останньої чи повнолітньої особи відповідні зміни.

Для внесення таких змін копія рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу РАЦСу за місцем ухвалення рішення.

Згідно з п. 2.9 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану рішення суду є підставою для внесення до них змін.

У пункті 2.12 цього Положення міститься вказівка на те, що при внесенні відповідно до рішення суду про усиновлення змін до актового запису про народження дитини змінюються відомості про її батьків, саму дитину, про місце і дату її народження, а у разі необхідності - й про дату реєстрації народження (якщо це передбачено рішенням суду). У тому разі, якщо мати перебуває у шлюбі з особою, яка усиновила дитину, і взяла прізвище усиновлювача, в актовому записі про народження дитини виправляється прізвище матері.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині зміни по - батькові дитини, слід відмовити, оскільки вони є передчасними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну по -батькові дитини - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітньої дитини: дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан