КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 361/3024/16-ц

провадження № 22-ц/824/1813/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Шкоріної О.І., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградова А.І.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2018 року у складі судді Петришин Н.М.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року представник позивача ЄвдотьєвА.О. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року у сумі 764 726 грн. 84 коп.

В обґрунтування вимог зазначав, що 30 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 410/142/07-Ж, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості у сумі 163 000 грн. зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29 жовтня 2027 року.

22 серпня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 34 170 грн доларів США зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29 жовтня 2027 року.

Також зазначає, що 10 березня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, відповідно до якого сторони змінили графік погашення основного боргу.

Указує на те, що свої зобов'язання, передбачені п.п. 1.1 та 3.1.1 Договору кредиту, позивачем виконано належним чином, проте, у порушення умов вказаного договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка з урахуванням суми боргу за кредитом та суми заборгованості за відсотками станом на 01 квітня 2016 року складає 764 726,84 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року у розмірі 764 726,84 грн. та понесені витрати на судовий збір у розмірі 11 470,90 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, 15 червня 2018 року відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову ПАТ «Укрсиббанк» у задоволенні позову, оскільки уважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та порушив норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового.

Зазначає, що виконував графік погашення заборгованості, передбачений пунктом 1.1 Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, що підтверджується копіями квитанцій та виписками, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до виписки від 22 серпня 2008 року ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за кредитом, а саме, кредит у сумі 156 164 грн. 46 коп., відсотки за кредитом у розмірі 1 911 грн. 88 коп. та сплатив комісію 1 555 грн. 31 коп. за дострокове погашення кредиту.

Також указує на те, що у вищенаведеній виписці зазначено: «Шановний ОСОБА_1! Ви повністю погасили заборгованість. Завдяки Вашій позитивній кредитній історії Ви стали учасником програми лояльності нашого Банку і можете користуватися пільгами при наступному кредитному обслуговуванні», виписка засвідчена підписом та печаткою ПАТ «Уксоцбанк», що у розумінні статті 545 ЦК України є розпискою, що підтверджує одержання позивачем виконання зобов'язань ОСОБА_1, а отже у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року.

Звертає увагу, що суд першої інстанції помилково виходив із визнання чинним Договору про внесення доповнень до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 22 серпня 2008 року, яким після дострокового виконання договору кредиту і прийняття виконання банком, у той же день було змінено ціну Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, зокрема, змінено суму кредиту з 163 000 грн. на 34 170 доларів США, що суперечить частині третій статті 632 ЦК України, а отже є нікчемним правочином.

Позивач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (пункт шостий статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва переведено на посади суддів до Київського апеляційного суду.

Згідно повідомлення, опублікованого в газеті «Голос України», з 3 жовтня 2018 року свою процесуальну діяльність розпочав Київський апеляційний суд.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується копіями квитанцій, згідно яких відповідач сплачував гроші за кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, копією матеріалів кредитної справи, виписками по особових рахунках, а також розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 30 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року.

З матеріалів справи убачається та установлено судом, що 22 липня 2008 року між сторонами укладено інший Договір кредиту № 410/134/08-А, про що свідчить Договір про внесення змін № 1 до Договору кредиту № 410/134/08-А від 22 липня 2008 року (том 1 а.с. 54), згідно якого надана відстрочка на погашення основного боргу та змінено графік погашення заборгованості, кінцевий термін повернення боргу по кредиту встановлено до 21 липня 2015 року, фінансова інформація для реструктуризації кредитів фізичних осіб (том 2 а. с. 37), кредитна історія клієнта (том 2 а. с. 90).

Проте, Договір кредиту № 410/134/08-А від 22 липня 2008 року не є предметом спору в даній справі, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не пред'являлися вимоги щодо стягнення боргу з відповідача за даним кредитним договором, а тому умови виконання даного договору не досліджуються судом при розгляді даної справи.

Відповідно до п. 1.1. та п.п. 1.1.1. Договору кредиту № 410/142/07-Ж кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 163 000 (сто шістдесят три тисячі) грн., зі сплатою 14 % річних за користування кредитом щомісячно та порядком погашення суми Кредиту до 10-го числа кожного місяця із зазначеним графіком, із кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 29 жовтня 2027 року (включно).

Згідно копії заяви № 1 від 30 жовтня 2007 року на видачу готівки здійснено операцію по видачі готівки у розмірі 163 000 (сто шістдесят три тисячі) грн. відповідно до Договору кредиту від 30.10.2007 року, номер рахунку 0601 (том 1 а. с. 25).

22 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення доповнень до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, відповідно до п. 1 якого сторони погодили п. 1.1. статті 1 Договору кредиту викласти у наступній редакції: «Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 34 170 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят) доларів США, зі сплатою 14 % річних за користування кредитом щомісячно та порядком погашення суми кредиту до 10-го числа кожного місяця із вказаним графіком, та з кінцевим терміном погашення заборгованості до 29 жовтня 2027 року (том 1 а. с. 18-19).

З копії заяви № 1 від 22 серпня 2008 року на видачу готівки убачається, що банком здійснено операцію по видачі готівки у розмірі 34 170 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят) доларів США згідно Договору кредиту від 30.10.2007 року, номер рахунку 0601 (том 2 а. с. 18).

Окрім того, 10 березня 2010 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди про зміну графіку погашення основного боргу. Інші умови кредиту залишаються незмінними. Строк повернення основної заборгованості встановлено до 29 жовтня 2027 року.

Згідно із п. 2.1. та п. 2.2. Договору кредиту надання кредиту на цілі, визначені у п. 1.2. цього Договору, проводиться шляхом видачі позичальнику готівкових грошей. Моментом (днем надання кредиту вважається день видачі Позичальнику готівкових грошей у сумі кредиту.

За змістом п. 2.4. та 2.5. Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок № 0601 в Броварському відділенні Київської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше десятого числа місяця наступного за тим, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо десяте число місяця є неробочим днем, то Позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих процентів, згідно з п. 2.4. цього Договору у попередній робочий день. У разі наявності простроченої заборгованості за кредитом та несплачених процентів за його використання, погашення заборгованості позичальника за цим Договором здійснюється у наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів, штраф.

Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту кредитор зобов'язаний протягом одного робочого дня від дати набрання чинності договором, визначеним п.п. 1.3. цього Договору, і за умови виконання Позичальником своїх обов'язків передбачених в п.п 3.3.1., 3.3.14. цього Договору, відкрити Позичальнику в Броварському відділенні Київської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» позичковий рахунок № 0601 і видати Позичальнику готівкові кошти у сумі Кредиту в порядку, визначеному цим Договором.

Виходячи зі змісту п.п. 3.3.7. та п. 3.3.8. Договору кредиту позичальник зобов'язався: сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. Договору кредиту; своєчасно та у повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими санкціями в порядку, визначеному п. 1.1. цього Договору.

Із розрахунку заборгованості убачається, що у зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за Договором кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року у відповідача перед Банком станом на 01 квітня 2016 року виникла заборгованість у розмірі 29 167,77 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 764 726,84 гривень, яка складається з: 24 849,05 дол. США, що еквівалентно 651 497,71 грн. сума заборгованості за кредитом та 4 318,72 дол. США, що еквівалентно 113 229,13 грн. сума заборгованості за відсотками.

Згідно статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики.

Наслідками порушення договору позичальником, відповідно до статті 1050 ЦК України є: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому».

З матеріалів справи убачається, що Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року за клопотанням сторони відповідача у справі призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої ставилися наступні питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком ПАТ «Укрсоцбанк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року (з урахуванням додаткових угод) та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

- чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором №410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 вимогам Положення про кредитування банку ПАТ «Укрсоцбанк» та вимогам чинного законодавства в сфері фінансово-кредитних операцій?

- яка реальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року з урахуванням додаткових угод?

На виконання ухвали суду судовим експертом Київського експертно-дослідного центру 27 грудня 2017 року надано висновок № 14585 за результатами проведення судово-економічної експертизи, за змістом якого при досліджені першого питання судовим експертом встановлено, що розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк» по кредитному договору № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року не відповідає вимогам п. 3.1., п. 3.2., п. 3.3., п. 3.4. глави 3 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупності вартості кредиту» від 10 травня 2007 року № 168; по другому питанню судовим експертом зазначено, що у зв'язку із не наданням ПАТ «Укрсоцбанк» «Положення про кредитування банку ПАТ «Укрсоцбанк», встановити метод нарахування банком процентів за кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, та вимогам чинного законодавства в сфері фінансово-кредитних операцій встановити не вдається за можливе; щодо третього питання, судовим експертом зроблено висновок про те, що заборгованість відповідача по кредитному договору № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року з урахуванням додаткових угод не підтверджується нормативно і документально, а переплата становить в сумі 19 807,44 доларів США (том 1 а. с. 152-191).

Зі змісту висновку судового експерта також убачається, що при дослідженні наданих експерту матеріалів, останній взяв до уваги лише надані відповідачем квитанції про погашення кредиту та відсотків.

Разом з тим, судовим експертом не взято до уваги те, що надані квитанції стосуються як погашення кредиту та відсотків за Договором кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року (зокрема том 2 а.с. 138, 140, 141, 144, 146), так і погашення кредиту та відсотків за зовсім іншим Кредитним договором № 410/134/08-А від 22 липня 2008 року (том 2 а.с. 139, 142, 143, 145, 148), а отже внесені відповідачем суми на погашення кредитного договору від 22 липня 2008 року враховані експертом як погашенням заборгованості за одним кредитним договором від 30 жовтня 2007 року.

Окрім того, у висновку експерт також зазначає, що у матеріалах, наданих на дослідження, відсутні та не надані на клопотання експерта будь-які видаткові касові документи, що підтверджували б отримання ОСОБА_1 готівкових грошових коштів на суму 163 000 грн. або 34 170 дол. США за Кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року.

Проте, матеріалами справи встановлено, що на клопотання судового експерта ПАТ «Укрсоцбанк» надав виписки по особовому рахунку відповідача за № 0601, який, власне, і зазначений як позичковий у кредитному договорі № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, оцінки таким випискам судовий експерт не надав.

Оскільки зі змісту квитанцій убачається, що погашення кредиту та відсотків відбувалось за різними кредитними договорами та на різні рахунки, відомості про погашення заборгованості на рахунки: «кредит 0601, кредит 0601» не відображені у виписках на особовому рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, а експертом не проаналізовано та не надано оцінки випискам по особовому рахунку відповідача за № 0601, тому суд першої інстанції правильно вирішив, що зроблені експертом висновки при дослідженні третього питання, є недостовірними та необґрунтованими.

Так, п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Із аналізу вищевказаного положення випливає, що виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому можуть бути належним доказом видачі та руху коштів по особовому рахунку.

Разом з тим, відповідач в апеляційній скарзі посилається на зміст виписки від 22 серпня 2008 року, де зазначено, що він повністю погасив заборгованість за кредитним договором від 30 жовтня 2007 року, який надавався та розрахунок якої проводився в гривні. А також, що зміна ціни договору після його виконання суперечить вимогам частини третьої статті 632 ЦК України.

Проте, матеріалами установлено, що 22 серпня 2008 року між сторонами було укладено Договір про внесення доповнень до Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, згідно якого пункт 1.1. Договору кредиту викладено в іншій редакції, зокрема, банком позичальнику надано грошові кошти в сумі 34 170 доларів США, змінено графік погашення заборгованості та кінцевим терміном погашення заборгованості встановлено 29 жовтня 2027 року.

Статтями 628, 629, 631, 638 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Умови договору сторонами погоджені, договір підписано, згідно копії заяви № 1 від 22 серпня 2008 року банком здійснено операцію по видачі готівки у розмірі 34 170 доларів США та згідно умов цього договору після 22 серпня 2008 року відповідачем сплачувалися грошові кошти у доларах США, що підтверджено розрахунком банку та копіями квитанцій, наданих відповідачем (зокрема, том 2 а.с. 166-168), а отже існування та часткове виконання Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року, що є предметом даного позову, як у національній валюті, так і у доларах США відповідач визнав та виконував.

Дійсність Договору кредиту № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року в рамках розгляду даної справи не оспорювалась, відповідачем не надано належних та допустимих доказів недійсності укладеного між сторонами правочину, а тому договір кредиту є чинним, грошові кошти були перераховані банком на рахунок ОСОБА_1 та відповідачем сплачувались кошти в рахунок погашення кредиту.

Отже, доводи ОСОБА_1 щодо нікчемності кредитного договору від 03 жовтня 2007 року не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 12 та 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої та третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи сторони відповідача ґрунтуються на висновку судового експерта, який визнаний судом недостовірним та необґрунтованим, а також на власних переконаннях, будь-яких доказів на обґрунтування своїх вимог відповідачем не надано.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що дослідивши розрахунок заборгованості, який не спростований ОСОБА_1, виписки по особовому рахунку відповідача, копії документів з кредитної справи, а також копії квитанцій, наданих відповідачем, суд першої інстанції правильно встановив наявність у ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 410/142/07-Ж від 30 жовтня 2007 року у розмірі 764 726 грн. 84 коп.

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до вимог статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Із розрахунку заборгованості убачається, що останній платіж по сплаті заборгованості за кредитом відповідач здійснив 12 січня 2015 року, а по сплаті відсотків - 10 лютого 2015 року.

Із позовними вимогами про стягнення заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду 27 травня 2016 року, тобто у межах трирічного строку, про що вірно зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Отже, дослідивши матеріали справи, надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, як таке, що є законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2018 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.І. Шкоріна

Л.Д. Махлай