Провадження № 2/522/8818/18
УХВАЛА

13 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1з позовом до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистою приватною власністю.

До суду 09.11.2018 року надійшла від ОСОБА_1заява про відвід судді. Заявлений відвід обґрунтований тим, що до Приморського районного суду м Одеси подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно до провадження судді Чернявської Л.М. 03.08.2018року. Судом було відмовлено у прийнятті зустрічного позову і спрямовано до канцелярії суду на повторний авторозподіл справи 19.10.2018 року. На думку позивача вказана зустрічна позовна заява повинна бути розподілена судді Чернявській Л.М. оскільки знаходилась у її провадженні разом з позовом про розірвання шлюбу до відкриття провадження. Замість цього, позовна заява потрапила до судді Бондар В.Я. 22.10.2018 року і позивач подала заяву про повернення вказаної позовної заяви. 07.11.2018 року представником позивача спрямована позовна заява про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно яка також була розподілена судді Бондар В.Я., при тому, що позовна заява була первісно у провадженні судді Чернявської Л.М. Приймаючи до уваги вищевказані обставини, ОСОБА_1 впевнена що вищевказана позовна заява буде розглядатись на користь відповідача ОСОБА_2, якщо залишиться у провадженні судді Бондар В.Я.

Заяву про відвід отриманно суддею 12.11.2018 року.

Суд, дослідивши заяву про відвід вважає, що вона не обґрунтована та немає об'єктивного підґрунтя.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя ( п.3 ст. 46 ЦПК України).

На думку позивача вказана позовна заява повинна бути розподілена судді Чернявській Л.М. оскільки знаходилась у її провадженні разом з позовом про розірвання шлюбу до відкриття провадження.

Судом встановлено, що ухвалою судді Приморського районного суду м Одеси Чернявською Л.М. від 19.10.2018 року було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майнота передано до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду головуючим по справі було обрано суддю Бондаря В. Я.

22.10.2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. отримав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на автомобіль.

22.10.2018 року надійшло клопотання адвоката Шляпіної Л.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення позовної заяви та заяви про забезпечення позову з квитанціями та додатками.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року вказану заяву було повернуто позивачеві.

07.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява за вх. №119366/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно. При реєстрації було виявлено, що позовна заява має схожість з вищевказаною зустрічною позовною заявою, про що був створений акт тотожності позовних заяв.

У зв'язку з викладеним є підстави вважати, що зазначені позовні заяви можуть вважатися однорідними, тому що мають однакові позовні вимоги, оскільки, в позовній заяві від 07.11.2018 за вх. № 119366/18 та у позовній заяві від 19.10.2018 р. за вх. №111853/18 вказано однакові позовні вимоги та однакова суть позову, а саме: про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя та визнання особистої приватної власності на майно, як зазначено у вищевказаному акті тотожності Приморського районного суду м. Одеси.

Відповідно до п. 21 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 26 листопада 2010 року N 30 зі змінами та доповненнями передача судової справи раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об'єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо зустрічних позовів та позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у судовій справі, у якій відкрито провадження;

Також слід зазначити, що на виконання вимог Рішення зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2017 року, яким були затвердженні зміни до засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному судді м. Одеси, а також вимог ст. 44 ч. 2, п. 2 ЦПК України - подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями вирішено, що у разі повторного надходження до суду позовних заяв, з передбачених процесуальним законом підстав, розподіл судових справ здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Таким чином, заявник по суті, не погоджується з системою функціонування авторозподілу судової справи, робота якої жодним чином не залежить від судді. При цьому заявник фактів неупередженості та не об'єктивності судді не наводить.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності головуючого по справі судді.

Як вказувалося вище, доводи заявника, викладені в заяві про відвід, зводяться по суті до незгоди з автоматизованим розподілом судових справ та не свідчать про необ'єктивність або упередженість судді.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У с праві "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об'єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бондаря В.Я.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту сумісного проживання однією сім'єю чоловік та жінки без шлюбу, поділ майна подружжя а визнання особистою приватною власністю.

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 13.11.2018 року.

Суддя В.Я. Бондар