РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/906/18

Провадження № 2/414/278/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Панчука М.В.,

секретар судового засідання Водолазська Т.Ю.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Кремінна Луганської області в особі Кремінської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся у Кремінський районний суд з позовом до територіальної громади м. Кремінна Луганської області в особі Кремінської міської ради, в якому просить визнати за ним як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 Мотивуючи свій позов зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3. помер батько - ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_3, її спадщину прийняли позивач та на той час ще живий чоловік спадкодавця - ОСОБА_4 на підставі закону, як спадкоємці першої черги, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини у рівних частинах, однак не оформили своїх спадкових прав. Другий син спадкодавця ОСОБА_5, будучи спадкоємцем першої черги за законом - спадщини після смерті матері не прийняв та в подальшому, подав письмову заяву, де зазначив, що не претендує на спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3 Інших спадкоємців нема та заповіти чи спадкові договори спадкодавцем не складалися. Спадкова маса складалася із часток земельних ділянок та частки спірного житлового будинку з будівлями та спорудами.

Після смерті ОСОБА_4, його спадщину прийняв позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, його другий син - ОСОБА_5 подав заяву про відмову від спадщини. Інших спадкоємців нема та заповіти чи спадкові договори спадкодавцем не складалися. Спадкова маса складалася із часток земельних ділянок та частки спірного житлового будинку з будівлями та спорудами.

Після звернення до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Тимошенка М.М. із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останнім видано такі свідоцтва на частину спадкового майна, а саме: на частки земельних ділянок, однак відмовлено у видачі - на частки спірного житлового будинку з будівлями та спорудами з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу.

Правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на спірний житловий будинок будівлями та спорудами є свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 05.07.1990 р. Кремінською державною нотаріальною конторою Ворошиловградської області, яке втрачено. Відновити останнє не представляється можливим у зв'язку з тим, що нотаріальна справа щодо видачі вказаного правовстановлюючого документу на даний час знаходиться в архіві Головного територіального управління юстиції у Луганській області, розташованого у м. Луганськ на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює отримання його дублікату.

За відсутності можливості у іншому порядку оформити спадкові права на вищевказане майно, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Позивач у відкрите підготовче засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином, через свого представника надав суду письмову заяву про можливість розгляду даної справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Його представник - адвокат ОСОБА_1 у вступному слові підтримав позовні вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві та просив їх задовольнити, а судові витрати у вигляді судового збору, які згідно закону можуть бути покладені на відповідача вказав на необхідність залишення за позивачем.

Відповідач явки свого представника у відкрите підготовче засідання не забезпечив, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява про визнання позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі з проханням справу розглянути без участі представника.

У справі ухвалою від 23.04.2018 р. відкрито провадження, одночасно вирішено клопотання про витребування документів - спадкових справ №№ 28/2018 та 59/2017, заведених після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Під час підготовчого засідання, не виходячи до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом.

Інші процесуальні дії у справі відсутні.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,встановив наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як вбачається із свідоцтв про смерть серії НОМЕР_2, виданого 06.02.2013 р. відділом ДРАЦС Кремінського РУЮ у Луганській області (а.с. 9) та серії НОМЕР_3, виданого 05.01.2017 р. Кремінським районним відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Луганській області (а.с. 10), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_4, виданого 12.11.1961 р. Кремінським райбюроЗАГС Луганської області (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася із Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5, відповідно до державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого 24.05.2004 р. Кремінською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право на постійне користування землею, договорів оренди землі за № 2089 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018, сформованого 12.02.2018 р. (а.с. 77, 79-80), Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_7, відповідно до державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого 24.05.2004 р. Кремінською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право на постійне користування землею, договорів оренди землі за № 2091 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018, сформованого 12.02.2018 р. (а.с. 81, 83-85) та Ѕ частки житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1, відповідно до повідомлення КП «Кремінське РБТІ» від 27.11.2017 р. № 364, з якого вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01.01.2013 р. об'єкт нерухомого майна «житловий будинок з будівлями та спорудами», розташований в АДРЕСА_1 зареєстрований в КП «Кремінське РБТІ» в реєстровій книзі 11 за номером 2813 на праві власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кремінською ДНК 05.07.1990 р., реєстр № 1845, копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право на спадщину за заповітом, виданого Кремінською ДНК 05.07.1990 р., реєстр № 1845 (а.с. 11-12 або 71-72), технічного паспорту на садибний (житловий) будинок АДРЕСА_1, інвентаризаційна справа № 5226, реєстровий № 2813/11 ст. 33 (а.с. 13-15).

Як вбачається із спадкової справи № 28/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 45-105), спадщину фактично прийняли: ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що підтверджується оформленими в подальшому спадковими правами на спадкове майно відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 429, бланк серії ННВ 112397 (а.с. 94-96), свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 431, бланк серії ННВ 112398 (а.с. 97-99), будучи сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_9, виданого 16.04.1972 р. Кремінським РайЗАГС Ворошиловградської області (а.с. 8), відповідно до якого батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та чоловіком спадкодавця, що судом встановлено раніше, так як на момент смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем, згідно довідок виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області № 819 від 03.10.2017 р. (а.с. 56) та № 4969 від 03.10.2017 р. (а.с.57), відповідно до яких, на момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1, у складі сім'ї, яка складалася із: ОСОБА_2 - сина спадкодавця, ОСОБА_4 - чоловіка спадкодавця, ОСОБА_7 - дружини ОСОБА_2

Інформація щодо інших спадкоємців у ОСОБА_3 відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51249131, сформованої приватним нотаріусом Тимошенком М.М. 16.03.2018 р. о 09:46 год., інформація за вказаними параметрами щодо ОСОБА_3 відсутня (а.с. 66).

З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 16.03.2018 р. № 52/02-31 (а.с. 16-20 або 100-104), вбачається, що приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тимошенком М.М. відмовлено спадкоємцю за законом ОСОБА_2 (сину спадкодавця) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частку житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд, що розташований у АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті його матері - ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Окрім того, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася із Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5, відповідно до державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданого 24.05.2004 р. Кремінською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право на постійне користування землею, договорів оренди землі за № 2090 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018, сформованого 12.02.2018 р. (а.с. 78-80), Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_7, відповідно до державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_11, виданого 24.05.2004 р. Кремінською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право на постійне користування землею, договорів оренди землі за № 202 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018, сформованого 12.02.2018 р. (а.с. 82-85), Ѕ частки житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 (а.с. 71-72), право власності на який судом під час розгляду справи по суті, та ј частки кожного з зазначених вище об'єктів нерухомого майна, успадкованих після смерті ОСОБА_3, але не оформлених у визначеному законом порядку, що встановлено судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається із спадкової справи № 59/2017, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с. 106-170), спадщину прийняв ОСОБА_4, що підтверджується оформленими в подальшому спадковими правами на спадкове майно відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 433, бланк серії ННВ 112399 (а.с. 159-161), свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2018 р., зареєстрованого в реєстрі за № 435, бланк серії ННВ 112400 (а.с. 162-164), будучи сином спадкодавця, що судом встановлено раніше, так як 23.05.2017 р. подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_4, зареєстровану за № 121 (а.с.110).

Інформація щодо інших спадкоємців у ОСОБА_4 відсутня. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47811503, сформованої приватним нотаріусом Тимошенком М.М. 23.05.2017 р. о 09:27 год., інформація за вказаними параметрами щодо ОСОБА_4 відсутня (а.с. 127). Як вбачається із заяви, поданої 23.05.2017 р. ОСОБА_5, зареєстрованої за № 122 (а.с. 115-117), останній відмовився від частки у спадщині, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_4 на користь сина спадкодавця - ОСОБА_2 (вх. дата 23.05.2017 р., індекс 185/02-14).

З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 16.03.2018 р. № 53/02-31 (а.с. 21-25 або 165-169), вбачається, що приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Тимошенком М.М. відмовлено спадкоємцю за законом ОСОБА_2 (сину спадкодавця) у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд, що розташований у АДРЕСА_1 (з них: Ѕ частки належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кремінською ДНК 05.07.1990 р., реєстр № 1845 та ј частки - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Кремінською ДНК 05.07.1990 р., реєстр № 1845, спадкоємцем якої за законом був її чоловік ОСОБА_4, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав), яка залишилася після смерті його батька - ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу - оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Як вбачається із повідомлення № 52/01-16 від 13.04.2018 р., наданого в.о. державного нотаріуса Кремінської ДНК, державного нотаріуса Рубіжансько ДНК Меренкова Ю.В., нотаріальна контора не має можливості надати інформацію про наявність чи відсутність свідоцтва про право на спадщину, посвідчене 05.07.1990 р. під реєстровим № 1845 Кремінською ДНК, так як справи Кремінської ДНК до 2000 р. включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого залишились на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України і з яким не має поштового зв'язку (а.с. 26).

З огляду на встановлене судом, між позивачем та відповідачем наявний приватно-правовий спір щодо права власності на спадкове нерухоме майно, у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, який підтверджує право приватної власності на спірне майно спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається із ч. 1-2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися, зокрема, своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на неправомірність володіння померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловим будинком з будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 та при розгляді справи по суті останні не встановлені.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповітів чи спадкових договорів не складали, на підставі чого суд приходить до висновку про можливість спадкування їхнього майна лише на підставі закону.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок, зокрема, смерті особи та часом її відкриття є день смерті такої особи.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а відтак з вказаної дати спадщина вважається відкритою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із матеріалів справи, на час відкриття спадщини ОСОБА_3, разом з нею постійно проживали її чоловік ОСОБА_4 та її син ОСОБА_2, та останні не заявляли про відмову від спадкування, а відтак, останні прийняти спадщину у рівних частках. З огляду на те, що спірний житловий будинок з будівлями та спорудами належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках, а відтак, спадщина відкрилася щодо Ѕ частки останнього, з чого слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 успадкували по ј частки спірного нерухомого майна.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3., а відтак з вказаної дати його спадщина вважається відкритою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, cпадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу; відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

У відповідності до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, cпадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, проживаючи постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав, подав заяву до нотаріуса по прийняття спадщини після свого батька ОСОБА_4, а другий син спадкодавця - ОСОБА_5 подав заяву про відмову від частки спадщини, на яку міг претендувати за законом, на користь ОСОБА_2, з огляду на що, суд приходить до висновку про прийняття спадщини за законом на ѕ частки спірного житлового будинку з будівлями та спорудами.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України, право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Як вбачається із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 входить їх право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з: А-1 ж, а - житловий будинок; Б, б - літня кухня; В, Д, З - сараї; Е - гараж; К, Н - навіси; М - літній душ; У - вбиральня; Пг - погріб; 3-6 - споруди (1/4 частки після смерті ОСОБА_3 та на 3/4 частки після смерті ОСОБА_4), та ОСОБА_2 належним чином прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що представник позивача вказав про залишення за позивачем судового збору, розмір якого згідно закону мав би бути покладеним на відповідача, а відтак, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання лише щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Як вбачається із квитанції Ощадбанк ТВБВ № 10012/026 РС № 2601 за № 1 від 20 квітня 2018 року (а.с. 1), при поданні позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом позивачем було сплачено судовий збір на суму 918,40 грн., а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті,суд вбачає підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 459,20 грн.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_2 до територіальної громади м. Кремінна Луганської області в особі Кремінської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з будівлями та спорудами, як на одну цілу одиницю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який складається з: А-1 ж, а - житловий будинок; Б, б - літня кухня; В, Д, З - сараї; Е - гараж; К, Н - навіси; М - літній душ; У - вбиральня; Пг - погріб; 3-6 - споруди (на 1/4 частку після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та на 3/4 частки після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3).

Повернути ОСОБА_2 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 459 (чотириста п'ятдесят дев'ять) гривень 20 коп., сплачений згідно квитанції Ощадбанк ТВБВ № 10012/026 РС № 2601 за № 1 від 20 квітня 2018 року на суму 918,40 грн. при поданні позовної заяви про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Виконання рішення у частині повернення судового збору доручити управлінню Державної казначейської служби України у Кремінському районі Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 14 травня 2018 року.

Суддя М.В. Панчук