Справа № 128/2632/18
Провадження 4-с/127/135/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб : головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_3 на постанову від 07.09.2018 р.,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову від 07.09.2018 р. головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2.

ОСОБА_1 просить постанову Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області скасувати від 07.09.2018р. про накладення штрафу визнати неправомірною та зобовязати державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Вінницькій області поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом скасування вищезазначеної постанови від 07.09.2018р. про накладення на нього штрафу.

Скарга мотивована тим, що Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 23819863 з виконання виконавчого листа №2-4028 від 19.12.2008 року, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці.

Згідно з виконавчим листом з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів доходів, починаючи з 21.10.2008р. і до досягнення дитиною повноліття.

У ОСОБА_4 тривалий час не було постійного та регулярного доходу, у звязку з чим виникла заборгованість із сплати аліментів на утримання сина.

Після покращення фінансового становища з червня 2018р. платник аліментів перераховував кошти ОСОБА_3 в рахунок сплати аліментів на утримання сина у сумі від 1500 грн. до 3000 грн., що залежало від отриманого ним щомісячного доходу.

У вересні 2018р. ОСОБА_4 погасив заборгованість по аліментах у повному обсязі.

Державний виконавець підтвердив погашення заборгованості із сплати аліментів, проте повідомив, що 07.09.2018р. на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ним винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_4 Д,І. в розмірі 36 634,48 грн. у звязку з тим, що сукупний розмір заборгованості із сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Належним чином повідомлений про розгляд справи заявник ОСОБА_4 Д,І. в судове

засідання не з»явився, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Суб»єкт оскарження головний державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та в заяві повідомив суд про те, що при нарахуванні заборгованості по аліментах та винесенні постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 не враховано квитанції про сплату аліментів за червень 2018 р. 1500 грн., за липень 2018 р. 2000 грн., за серпень 2018 р. 1500 грн. у зв»язку з тим, що такі квитанції були пред»явлені йому лише 18.09.2018р. після винесення постанови від 07.09.2018 р. про накладення штрафу. Суб»єкт оскарження додав до заяви копії документів з матеріалів виконавчого провадження.

Зацікавлена особа стягувач ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу не визнає та вважає її необгрунтованою.

Дослідивши письмові докази в справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження №23819863 з виконання виконавчого листа №2-4028 від 19.12.2008 року, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів доходів, починаючи з 21.10.2008р. і до досягнення дитиною повноліття.

З наданих суб»єктом оскарження розрахунків із сплати аліментів встановлено розмір заборгованості за період з вересня 2013 р. по серпень 2018 р. 73268,96 грн., тобто станом на 01.09.2018 р. сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

Відповідно до ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Сума штрафу в постанові про накладення штрафу від 07.09.2018 р. визначена в розмірі 36634,48 грн.

Сума заборгованості із сплати аліментів в розмірі 73268,96 грн. ОСОБА_1 сплачена в повному обсязі, що доведено наданими квитанціями та довідкою Вінницького районного відділу державної виконавчої служби від 18.09.2018 р. №525/04.

Проте на час розрахунку суми заборгованості і відповідно розміру штрафу державному виконавцю не було відомо і не враховано сплату ОСОБА_1 Д,І. аліментів 16.06.2018 р. в розмірі 1500 грн., 16.07.2018 р. в розмірі 2000 грн., 21.08.2018 р. в розмірі 1500 грн.

За таких обставин постанова про накладення штрафу не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, тому що в ній неправильно розраховано розмір штрафу.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 76-81, 89, 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити.

Постанову головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про накладення штрафу в розмірі 36634,48 грн. на ОСОБА_1 визнати неправомірною.

Зобов»язати головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 скасувати постанову від 07.09.2018 р. про накладення штрафу у розмірі 36634,48 грн. на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п»ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повна ухвала суду складена 18.12.2018 р.

Суддя