Справа № 133/1694/18
Провадження № 22-ц/801/349/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуСправа № 133/1694/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 133/1694/18 за публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви, постановлену у складі судді Сєчко В.Л.,

встановив:

В липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 03 серпня 2012 року в розмірі 11921, 06 грн.

Ухвалою суду Козятинського міськрайонного Вінницької області від 29 жовтня 2018 позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати до суду першої інстанції, для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що позовна заява повністю відповідає вимогам ст.ст. 175. 177 ЦПК України, а мотиви, з яких виходив суд, залишаючи позовну заяву без руху, а в подальшому повертаючи позивачу, фактично зводяться до оцінки доказів, що є недопустимим на стадії відкриття провадження.

В строк встановлений судом від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 24 липня 2018 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема позивачем на усунення недоліків позовної заяви необхідно було подати належним чином оформлену позовну заяву, в якій зазначити обставини, які вимагав суд першої інстанції в ухвалі про залишення позову без руху, в кількості, яка відповідає учасникам справи, а не заяву на усунення недоліків з поясненнями позивача.

Згідно із ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

По справі встановлено, що ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ «ПриватБанк», залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України: в порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не наведено обґрунтованого розрахунку сум, які позивач просить стягнути з відповідача, із зазначенням документів на підтвердження суми отриманих та використаних коштів, відомостей щодо розміру відсоткової ставки, розрахунку розміру нарахованих відсотків, тіла кредиту, пені, сум, які надходили на погашення кредитної заборгованості, періоду нарахування, розміру простроченого зобов'язання. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості є лише роздруківкою із комп'ютерної програми таблиці руху коштів по рахунку відповідача, зміст якого зрозумілий лише фахівцям банку і може бути лише письмовим доказом, а сам обґрунтований розрахунок повинен міститися в позовній заяві. Також позивачем не зазначено виду кредитної карти, яку отримав відповідач, та строк її дії.

Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

На виконання вимог ухвали, 27 липня 2018 року банк кур'єрською доставкою «Міст експрес» направив заяву, яка надійшла до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 07 серпня 2018 року, до якої додано виписку по кредитному рахунку ОСОБА_3 В заяві зазначено формули нарахування відсотків на поточну та прострочену заборгованості, тарифи картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», порядок нарахування пені. Також зазначено дату початку використання відповідачем кредитних коштів та дату останнього платежу на погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Вимоги до позовної заяви викладені в статті 175 ЦПК України.

Зокрема пунктах 3-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як видно з матеріалів справи ПАТ КБ «ПриватБанк» в позовній заяві від 13 липня 2018 року виклав обставини на обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, додав їх до позовної заяви, а також зазначив, що оригінали доданих до позовної заяви доказів наявні у позивача. Водночас позивачем в позовній заяві наведено загальний розмір заборгованості та його складові, зокрема розмір заборгованості за тілом кредиту, відсотками, пенею, штрафами, на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості.

Таким чином, позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам статті 175 ЦПК України.

Водночас частиною 2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; з'ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат.

Статтею 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Виходячи з чого, питання щодо доведеності обставин, якими обґрунтовуються вимоги позивача, належності, допустимості, достатності достовірності доказів, вирішуються судом на стадії судового розгляду, а не на стадії відкриття провадження у справі та перевірки відповідності позовної заяви вимогам щодо її форми та змісту.

Вимоги ж суду першої інстанції, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 24 липня 2018 року щодо зазначення додаткових відомостей на обґрунтування позовних вимог та надання відповідних доказів не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства і суперечать вимогам ст.ст. 13, 43 ЦПК України, якими встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства і право позивача визначати обсяг і зміст доказів.

За змістом пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, якщо заява не відповідає вимогам щодо форми та змісту позовної заяви суддя постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху судом першої інстанції не зазначено конкретний спосіб усунення недоліків позовної заяви, а тому

визнання позовної заяви неподаною з підстав невиконання вимог у спосіб, який не був визначений ухвалою про залишення позовної заяви без руху, не відповідає вимогам норм процесуального права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Чеської Республіки), § 49).

Процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань («Голдер проти Сполученого Королівства», рішення від 21 лютого 1975 р., серія Ф №18, п. 28-36).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу з наведених в ухвалі від 29 жовтня 2018 року підстав є формальним та таким, що порушує права позивача на доступ до суду.

За таких обставин, суд першої інстанції при вирішенні даного питання порушив норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про повернення заяви, що відповідно до ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 379, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 жовтня 2018 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: І.М. Стадник

Ю.Б. Войтко