Справа № 131/475/16-ц
Провадження № 22-ц/772/649/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шелюховський М. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 рокуСправа № 131/475/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

судді-доповідача: Оніщука В.В.

суддів: Копаничук С.Г., Голоти Л.О.,

за участю секретаря Агеєвої Г.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: ОСОБА_4,

відповідач: ОСОБА_5,

відповідач: Леухівська сільська рада Іллінецького району Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Шелюховського М.В. в приміщенні Іллінецького районного суду Вінницької області, -

в с т а н о в и в :

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання недійсними рішення зборів співвласників майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства «Леухівське» с. Леухи Іллінецького району Вінницької області.

Позов мотивовано тим, що вона є власником майнових сертифікатів колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Леухівське» с. Леухи Іллінецького району Вінницької області серії НОМЕР_1 на суму 17 025,00 грн. або 0,4% та серії НОМЕР_2 на суму 12 254,00 грн. або 0,29%. Нещодавно вона отримала протокол №1 зборів власників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 року, в якому зазначено, що новими власниками майнових сертифікатів подані заяви про розподіл та виділення майна, яке належало до спільної часткової власності. Оскільки нових власників майнових сертифікатів всього дві особи, при розподілі пропонується заслухати та рахувати бажання та виробничі потреби обох власників. Новими власниками відповідно до вказаного протоколу є відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яким було виділено майно в натурі з порушенням структури майнового фонду відповідно до поданих ними додатків. Ознайомившись з протоколом вона виявила ряд недопустимих порушень та невідповідностей. Вказала, що для того, щоб збори вважались правомочними, а власники майнових паїв були повноправними учасниками цих зборів (пайовиками) необхідно: щоб ці особи мали сертифікати на своє ім'я, затвердити на комісії з організації вирішення майнових питань, а потім на зборах нові списки пайовиків, чого зроблено не було. На вказані збори не було запрошено співвласників майна, не було оголошено про те, що збори мають відбутися, як того вимагає законодавство. Майно пайового фонду колишнього КСП належить на праві спільної часткової власності пайовикам, отже до відносин з розпорядження та користування майном пайового фонду застосовуються норми глави 26 ЦК України. Вказаними протиправними діями відповідачів були порушені вимоги статті 369 Цивільного кодексу України, оскільки нотаріально посвідченої згоди всіх співвласників на здійснення дій з розпорядження спільним майном відповідачами отримано не було. На цих зборах був присутній голова спілки співвласників майнових сертифікатів ОСОБА_7, який не мав повноважень на представництво на даних зборах інших співвласників майнових паїв, а тому просила визнати нелегітимними збори пайовиків реорганізованого Леухівського КСП, які були проведені 10 липня 2014 року, визнати недійсним рішення зборів пайовиків від 10 липня 2014 року та недійсним протокол №1 загальних зборів пайовиків реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 року.

Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано нелегітимними збори пайовиків реорганізованого Леухівського КСП, які були проведені 10 липня 2014 року.

Визнано недійсним рішення зборів пайовиків від 10 липня 2014 року та недійсним протокол №1 загальних зборів пайовиків реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 року.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року залишено без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час проведення зборів пайовиків реорганізованого Леухівського КСП порушено порядок, у зв'язку з чим збори визнано нелегітимними, відтак підлягають визнанню недійсними рішення зборів пайовиків та протокол загальних зборів пайовиків.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, мотивовану тим, що позивач не скористалась своїм правом та не звернулась до відповідних органів про виділення їй майна в натурі, відтак її права не є порушеними, крім того, наказ Міністерства аграрної політики, на який посилається суд у своєму рішення не зареєстрований у Міністерстві юстиції України, відтак не має дії як нормативно-правовий акт та не може застосуватись до спірних правовідносин, а тому просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

У визначений судом термін відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (пункт 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимогами ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорено, що ОСОБА_3 є співвласником майна реорганізованого Леухівського КСП, що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1, виданий Леухівською сільською радою 16 травня 2009 року та НОМЕР_2, виданий Леухівською сільською радою 04 грудня 2014 року.

Згідно довідки Леухівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області №209 від 07 квітня 2016 року частка позивача складає 0,7% від загальної вартості пайового фонду підприємства на суму 29 280,00 грн..

З матеріалів справи видно, що згідно протоколу №1 зборів власників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП від 10 липня 2014 року щодо розподілу та виділення майна в натурі новим власникам майнових сертифікатів відповідно до поданих заяв надано згоду на виділення майна згідно переліків №1 та №2, погодженого в протоколі підписами.

Зі змісту протоколу №1 вбачається, що в період з 2009 по 2011 роки було здійснено викуп майнових сертифікатів фізичними особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5. так, новими власниками майнових сертифікатів подані заяви про розподіл та виділення майна, яке раніше належало до спільної часткової власності. Оскільки власників майнових сертифікатів всього дві особи, при розподілі пропонується заслухати та врахувати бажання та виробничі потреби обох власників.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання нелегітимними зборів пайовиків реорганізованого Леухівського КСП, оскільки в даному випадку порушені права ОСОБА_3, яка є співвласником майна реорганізованого КСП та не була повідомлена про проведення таких зборів, при цьому вимоги щодо визнання недійсними рішення зборів пайовиків та протоколу №1 загальних зборів пайовиків є похідними.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на дату проведення зборів власників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП 10 липня 2014 року наказ Міністерства аграрної політики України №62 від 14 березня 2001 року, який регламентував порядок проведення зборів співвласників майна бувших КСП, так і порядок виділення майна їх членам, було скасовано на підставі наказу Міністерства аграрної політики України №253 від 11 квітня 2013 року «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», тому збори співвласників майнових сертифікатів реорганізованого Леухівського КСП, проведені після втрати чинності цим Наказом є нелегітимними, а відтак прийняте ними рішення оформлене протоколом №1 від 10 липня 2014 року є недійсним.

Викладені в апеляційній скарзі посилання на те, що позивач як власник майнових сертифікатів внаслідок спадкування повинна була подати письмову заяву про виділення їй майна в натурі, а оскільки цього не зробила, то її права не були порушені, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки майно реорганізованого КСП є спільною частковою власністю і право власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Крім того, не можуть бути прийняті до уваги твердження про те, що наказ Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року, яким затверджено рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх сільськогосподарських підприємств, не зареєстрований в Міністерстві юстиції України, а тому не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки вказаним наказом дані рекомендації розроблено з метою встановлення механізму щодо здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, при цьому вони не порушують норм чинного законодавства щодо здійснення права спільної часткової власності, передбачених ст. 358 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство.

Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Частинами 2 та 3 ст. 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

Відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» самоврядування в підприємстві забезпечується на основі права членів підприємства брати участь у вирішенні всіх питань його діяльності, виборності та підзвітності виконавчо-розпорядчих органів, обов'язковості рішень, прийнятих більшістю, для всіх членів підприємства.

Вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства.

Пунктом 2.5. Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315 передбачено, що рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Відповідно до Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року, така комісія створюється з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств. Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласникам. Діяльність комісії припиняється за рішенням зборів співвласників.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Заочне рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ Л.О. Голота

Згідно з оригіналом:

Суддя-доповідач В.В. Оніщук