АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1286/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/338/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Танцюра О.В.

та сторін: позивача ОСОБА_1 та адвоката Федірка В.С., представників відповідачів: Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" - Сухецької Л.М.; відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації - Петрук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 609/1286/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року, постановлену суддею Ящук Т.М., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації, Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" про визнання незаконним наказу, зобов'язання забезпечити педагогічним навантаженням, стягнення різниці у заробітку у зв'язку з неповним педагогічним навантаженням, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом про визнання незаконним наказу №76-од від 31.08.2015 року "Про розподіл педагогічного навантаження, призначення класних керівників, керівників гуртків" директора Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" Сухецької Л.М. в частині визначення педагогічного навантаження ОСОБА_1 на 2015-2016 навчальні роки, зобов'язання відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА забезпечити її тижневим педагогічним навантаженням не менше 18 навчальних годин та стягнення з відділу освіти, молоді та спорту Шумської РДА різниці в заробітку у зв'язку з неповним педагогічним навантаженням за період з 01.09.2015 року по 09.02.2016 року в сумі 7179,70 грн.

Рішенням Шумського районного суду від 09.02.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25.04.2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

18 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації, Людвищенського НВК «Загальнооствітній навчальний заклад 1-11 ступенів - дошкільний навчальний заклад» про визнання незаконним наказу, зобов'язання забезпечити педагогічним навантаженням, стягнення різниці у заробітку у зв'язку з неповним педагогічним навантаженням та залишено рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року в силі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та рішення Шумського районного суду від 09.02.2016 року, посилаючись на їх незаконність та необгрунтованість. Вказує, що жоден із наказів, якими позивачка призначалась чи переводилась на певні посади, не передбачав неповного робочого часу. Зазначає, що вчитель ОСОБА_5 станом на 23.06.1999 року не викладав у даній школі предмет "природознавство", а у 2005 році при відсутності атестації на викладання вказаного предмету, адміністрація школи, в порушення ст.ст.24,48 ЗУ "Про загальну середню освіту", допустила його до викладання вказаного предмета, оскільки лише в квітні 2015 року вчитель ОСОБА_5 отримав належну атестацію на його викладання. На час розгляду справи відсутній наказ про призначення вказаного педагога на посаду вчителя з викладання предмета "природознавство". Особа, яка подала апеляційну скаргу наголошує, що в той же час є чинним наказ, який надає їй право на викладання природознавства. ОСОБА_1 вказує, що, затверджуючи тарифікаційний список, керівник відділу освіти, молоді та спорту Шумської райдержадміністрації не звернув увагу на вказані обставини, а тому в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції зробив невірний висновок, оскільки ним не проаналізовано чинність законів в часі. Вказані обставини особою, яка подала апеляційну скаргу, стали відомі лише 28.11.2017 року - під час розгляду апеляційним судом Тернопільської області справи №609/51/17.

У відзивах на апеляційну скаргу відділ освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації та Людвищенський НВК «Загальнооствітній навчальний заклад 1-11 ступенів - дошкільний навчальний заклад» просять, кожен відповідач зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись, що передбачених підстав для перегляду рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 не наведено. Обставини, на які вона посилається зводяться до переоцінки доказів, які були оцінені судами всіх інстанцій по даній справі.

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

Представники відповідачів апеляційної скарги не визнали. Ухвалу суду вважають такою, що відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації, Людвищенського НВК "Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад" про визнання незаконним наказу відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Шумського районного суду від 09.02.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2016 року залишено без змін.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 зазначила, що, незважаючи на її неодноразові клопотання, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не витребували у відповідачів її особові рахунки за період 1986-2006 роки. Вказані документи були витребувані апеляційним судом Тернопільської області під час розгляду справи №609/51/17 за її позовом до відділу освіти, молоді та спорту Шумської районної державної адміністрації, Людвищенського НВК «Загальнооствітній навчальний заклад 1-11 ступенів - дошкільний навчальний заклад» про визнання незаконним наказу та стягнення різниці у заробітку. Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 28.11.2017 року встановлено порушення балансу пропорційності та гендерної рівності при тарифікації працівників даного навчального закладу на 2016-2017 рік. ОСОБА_1 вказувала, що при розгляді даної справи їй стали відомі обставини, встановлені апеляційним судом у рішенні, а саме , що "адміністрація Людвищенського НВК «Загальнооствітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» з 2005 року при відсутності атестації на викладання предмету "природознавство", в порушення ст.24,48 Закону "Про загальну середню освіту", допустила вчителя ОСОБА_5 до викладання вказаного предмета, оскільки лише в квітні 2015 року вчитель ОСОБА_5 був атестований як педагог з предмету "природознавство", відповідно до ст.24 КзпП, його тарифікація повинна проводитись згідно до наказу в письмовій формі. Відсутній наказ про призначення вказаного педагога на посаду вчителя з викладання предмета "природознавство" (а.с.17-21 т.3)

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявниця, не є нововиявленими, вони були відомі заявниці і були предметом розгляду суду як першої інстанції, так і апеляційної та касаційної інстанцій, зводяться до переоцінки доказів по даній справі у зв'язку із іншою їх оцінкою у рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 28.11.2017 року по справі №609/51/17. Вказаний висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на положеннях ч.ч.1-5 ст.423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, згідно з ч.4 ст.423 ЦПК України: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Приписами ч.5 ст.423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об'єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Твердження ОСОБА_1 що, при розгляді справи, незважаючи на її неодноразові клопотання, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не витребували у відповідачів її особові рахунки за період 1986-2006 роки, а вказані документи були витребувані апеляційним судом Тернопільської області під час розгляду справи №609/51/17, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки фактично зводяться до оскарження рішення Шумського районного суду від 09 лютого 2016 року щодо неповного з'ясування обставин справи.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що жоден із наказів, якими вона призначалась чи переводилась на певні посади не передбачав неповного робочого часу, як на нововиявлену обставину, не беруться колегією суддів до уваги, як такі, що були відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи і перевірялись судом, що спростовує існування нововиявлених обставин у цій частині.

Не приймається колегією суддів посилання заявниці на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 28.11.2017 року, яким установлено порушення балансу пропорційності та гендерної рівності при тарифікації працівників даного навчального закладу оскільки, відповідно до п.2 ч.4 ст.423 ЦПК України, зазначене не є підставою, у розумінні ст.423 ЦПК України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що вчитель ОСОБА_5 не мав права на викладання предмета "природознавство", бо лише у квітні 2015 року отримав належну атестацію на таке викладання, оскільки правова оцінка даного факту, викладена у рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 28.11.2017 року, не є нововиявленою обставиною у даній справі.

Посилання ОСОБА_1, що вона не знала про відсутність наказу про призначення ОСОБА_5 на посаду вчителя з викладання предмета "природознавство" колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на ці обставини позивачка посилалась у своїй позовній заяві від 24.11.2015 року (а.с.5 т.1).

Таким чином, заявницею в апеляційній скарзі не наведено обставин, котрі процесуальним законом визнаються нововиявленими обставинами, в контексті вимог ст.423 ЦПК України, а фактично ОСОБА_1 оспорюється законність та обгрунтованість рішення Шумського районного суду від 09.02.2016 року, що набрало законної сили.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав до скасування оскарженої ухвали, відповідно до доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.374,375,381,382,383,384,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун