Постанова

Іменем України

03 травня 2018 року

м. Київ

справа № 332/1242/15-ц

провадження № 61-921св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

скаржник - публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго»,

заінтересовані особи: державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Столяренко Анна Василівна, ОСОБА_5

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2017 року в складі судді - Яцуна О. С., та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року в складі суддів: Кухаря С .В., Крилової О. В., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2017 року публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції СтоляренкоА. В. (далі - державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Столяренко А. В.), заінтересована особа - ОСОБА_5

Скарга мотивована тим, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року у справі № 332/1242/15-ц стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») на користь ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Постановою державного виконавця від 10 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 49264590 з виконання зазначеного судового рішення. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2015 року виконання рішення було розстрочене на чотири місяці рівними частками, починаючи з листопада 2015 року.

01 лютого 2017 року зареєстровано зміни до установчих документів про зміну найменування юридичної особи, а саме, змінено найменування відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» на публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго».

Боржник ПАТ «Запоріжжяобленерго» судове рішення виконав самостійно в повному обсязі та 11 липня 2017 року звернувся до Вознесенівського ВДВС МУЮ із заявою про виконання судового рішення та закінчення виконавчого провадження.

Зазначив, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 19 липня 2017 року виконавче провадження є таким, що не завершено, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

На підставі викладеного просив визнати бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя, яка полягає у не вчиненні дій, направлених на закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року неправомірною; зобов'язати державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя закінчити виконавче провадження з виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2015 року.

Ухвалою Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2017 року скаргу задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Столяренко А. В., щодо розгляду в установленому законом порядку звернення ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 11 липня 2017 року за № 008-32/10755 «Про виконання судового рішення та закінчення виконавчого провадження».

Зобов'язано державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Столяренко А. В. розглянути звернення ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 11 липня 2017 року за № 008-32/10755 «Про виконання судового рішення та закінчення виконавчого провадження» з урахуванням вимог статей 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець Столяренко А. В., отримавши звернення ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 11 липня 2017 року, всупереч положенням статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», залишила його без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що під час розгляду скарги на дії державного виконавця суд першої інстанції керувався положеннями частини другої статті 387 ЦПК України, відповідно до якої дійшов правомірного висновку про наявність підстав для усунення порушення шляхом зобов'язання державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Столяренко А. В. розглянути звернення скаржника з урахуванням вимог статей 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ПАТ «Запоріжжяобленерго» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. ПАТ «Запоріжжяобленерго», посилаючись на незаконну бездіяльність державного виконавця, просило визнати бездіяльність державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя, що виявилась у незакінченні виконавчого провадження з виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року неправомірною та зобов'язати державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя закінчити вказане виконавче провадження.

У лютому 2018 року старший державний виконавець Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Столяренко А.В. подала відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 року стягнуто на користь ОСОБА_5 з ПАТ «Запоріжжяобленерго» 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Станом на 25 січня 2018 року заборгованість за виконавчим документом по цьому рішенню складає 19 891 грн.

13 лютого 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваний постанов, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до статті 383 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статті 387 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Встановивши, що державний виконавець Столяренко А. В., отримавши звернення ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 11 липня 2017 року залишила його без розгляду, суди попередніх інстанцій, на підставі положень частини другою статті 387 ЦПК України, дійшли правильного висновку про зобов'язання державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя розглянути звернення ВАТ «Запоріжжяобленерго» про виконання судового рішення та закінчення виконавчого провадження, з урахуванням вимог статей 18, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є підставою для закінчення виконавчого провадження. Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості й немотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про часткове задоволенні скарги ПАТ «Запоріжжяобленерго», а апеляційний суд, переглядаючи справу за апеляційною скаргою останнього, вірно залишив без змін законне та обґрунтоване судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк