Справа № 523/9258/17
Провадження №2/523/283/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"17" грудня 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду № 16, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив визнати право власності на обовязкову частку у спадщині, а саме на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1, на 1/12 частини земельної ділянки № 27 по вулиці Шестакова в місті Одесі, площею 0, 0260 га та на 1/12 житлового будинку № 27 «а», з господарськими будівлями і спорудами, по вулиці Шестакова в місті Одесі після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 16.10.2012 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що після смерті батька залишилось спадкове майно, що не розподілене по теперішній час, а саме: 1/3 частина квартири АДРЕСА_1; 1/3 частини земельної ділянки № 27 по вулиці Шестакова в місті Одесі, площею 0, 0260 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); на якій розташований самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Після себе батько залишив заповіт, відповідно до якого заповідав ОСОБА_2 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - в рівних частках 1/3 земельної ділянки № 27 по вулиці Шестакова в місті Одесі, площею 0, 0260 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на якій розташований самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Також посилався на те, що він є сином померлого та інвалідом першої групи, тобто непрацездатною особою. Спадкоємцями першої черги після його померлого батька є він та дружина померлого ОСОБА_6 (яка не одержала за заповітом вищевказане спадкове майно). У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив через наявність судового спору між спадкоємцями, в звязку з чим просив його вимоги задовольнити.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.210).

Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, про час, день та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.208,209), причини неявки не повідомляли, заява про розгляд справи у їх відсутність не надходила, відзив на позов не подавали.

Суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с.210).

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ОСОБА_3 належало на праві власності майно, а саме:

- 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№ 1-3331 від 23.09.2008р. виданого Восьмою одеською державною нотаріальною конторою. (а.с.4).;

- 1/3 частини земельної ділянки № 27 по вулиці Шестакова в місті Одесі площею 0, 0260 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№1-3327, виданого Восьмою одеською нотаріальною конторою 23.09.2008р., наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки); на якій розташований самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

ОСОБА_3 помер 16.10.2012 року (а.с.91 зворот), за життя склав заповіт від 28.09.20112 року, за яким заповідав ОСОБА_2 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - в рівних частках 1/3 земельної ділянки № 27 по вулиці Шестакова в місті Одесі, площею 0, 0260 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на якій розташований самочинно збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.94).

Також посилався на те, що він є сином померлого та інвалідом першої групи,.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, померлого 16.10.2012 року, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.109) та на день відкриття спадщини був інвалідом першої групи, тобто непрацездатною особою, що підтверджується довідкою до ата огляду МСЕК № 094610 (а.с.10).

Відповіднго до ухвали суду від 23 січня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині в частині вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на частку земельної ділянки залишено без розгляду (а.с.65).

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності за рішенням суду набувається з підстав передбачених ст.ст. 337-345 ЦК України.

Визнання права власності в порядку спадкування за рішенням суду Цивільним кодексом не передбачено.

Спадкоємець, який бажає отримати спадщину, звертається до нотаріуса і отримує свідоцтво про право на спадщину (ст.1268-1269 ЦК України).

Звернення до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватись лише тоді, коли існують обєктивні перешкоди, незалежні від спадкоємця для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12)

Враховуючи те, що, в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності, а наявність судового спору, на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог, не є обєктивною причиною, що унеможливлює отримання свідоцтва в нотаріальному порядку.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1, задоволенню не підлягає, оскільки вимоги позову не ґрунтуються на законі.

З іншими вимогами, або з інших підстав ОСОБА_1, до суду не звертався.

Керуючись ст. ст. 328, 331- 345, 391, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «а», ІПН НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2, про визнання права власності на обовязкову частку у спадщині - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2018 року

Суддя: