Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 591/6959/15-ц

провадження № 61-5029св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Сум Головного територіального управління юстиції в Сумській області, представник відповідача - ОСОБА_5,

відповідачі: державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Сум Головного територіального управління юстиції в Сумській області Васильківська Аліна Василівна, Державне підприємство Міністерства юстиції України «Інформаційний центр»,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

представник третьої особи - ОСОБА_10,

третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Тамара Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 04 серпня 2016 року в складі колегії суддів: Бойка В. Б., Лузан Л. В., Семеній Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ВасильківськоїА. В., Державного підприємства Міністерства юстиції України «Інформаційний центр» (далі - ДП «Інформаційний центр»), ОСОБА_7, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»), про визнання прилюдних торгів недійсними.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_3 просив: визнати недійсними прилюдні електронні торги з реалізації нерухомого майна - 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 213,70 кв. м за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним протокол ДП «Інформаційний центр» проведення електронних торгів від 11 вересня 2015 року № 114178; застосувати реституцію та повернути сторони до попереднього стану, повернувши грошові кошти, що надійшли на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції; визнати недійсним свідоцтво від 26 жовтня 2015 року, видане на ім'я ОСОБА_7, яким посвідчено право спільної сумісної власності на частину спірного нежитлового приміщення, зареєстроване в реєстрі за № 2368; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/2 частину зазначеного нежитлового приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». У процесі проведення виконавчий дій з примусового виконання виконавчого документа державний виконавець звернув стягнення на належне йому майно - частку у праві власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

У процесі організації торгів сторони виконавчого провадження у належний спосіб не повідомлялися про вчиненні дії (оцінку майна, зменшення розміру стартової ціни, час та місце проведення торгів тощо).

За наслідками проведення повторних торгів їх переможцем визнано ОСОБА_7, про що складено відповідний протокол та акт державного виконавця.

ОСОБА_3 вважав, що торги були проведені з порушенням законодавства, оскільки сплинув строк дії оцінки арештованого нерухомого майна, в оголошенні про торги була розміщена недостовірна інформація про те, що здійснюється продаж предмета іпотеки, що призвело до зменшення кількості потенційних покупців і вплинуло на формування ціни реалізації майна.

Рішенням Зарічного районного суду м. Сум від 30 травня 2016 року в складі судді Бурди Б. В. позов задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 09 вересня 2015 року з реалізації належної ОСОБА_3 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 213,70 кв. м, розташованого на АДРЕСА_1.

Визнано недійсним протокол проведення прилюдних електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 09 вересня 2015 року № 114175, переможцем яких (торгів) визнаний ОСОБА_7

Застосовано наслідки недійсності правочину: зобов'язано Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Сум Головного управління юстиції у Сумській області (далі - Відділ) повернути ОСОБА_7 отримані за недійсним правочином кошти в сумі 431 604,71 грн; зобов'язано ДП «Інформаційний центр» повернути ОСОБА_7 гарантійний внесок у розмірі 22 716,04 грн; зобов'язано ОСОБА_7 повернути Відділу спірне нежитлове приміщення.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_7 на частину нежитлового приміщення, видане 26 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Бурбикою Т. А. У решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час проведення електронних торгів висновок оцінювача про вартість майна від 05 березня 2015 року втратив чинність, що є порушенням частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 3.2 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 (далі - Тимчасовий порядок).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 04 серпня 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2016 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції всупереч статтям 10, 11, 212-214 ЦПК України 2004 року неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не перевірив доводів відповідачів щодо чинності звіту оцінки майна на час проведення прилюдних електронних торгів (09 вересня 2015 року) та не дослідив цей письмовий доказ.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статті 215, 216 ЦК України, Закони України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», Тимчасовий порядок.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Порядок реалізації арештованого майна на час виникнення спірних правовідносин був встановлений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, та Тимчасовим порядком.

Із матеріалів справи відомо, що рішенням Зарічного районного суду м. Сум від 10 серпня 2010 року у справі № 2-1439/10 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та інших осіб, стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 1 329 353,76 грн. На виконання цього рішення видано виконавчий лист, який звернено до виконання.

Таким чином, на виконанні Відділу (якій є правонаступником відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції) перебуває виконавче провадження № 42065055 з примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості в розмірі 1 329 353,76 грн.

11 червня 2014 року державний виконавець відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» описав та арештував майно боржника - частину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

05 березня 2015 року суб'єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_12 провів незалежну оцінку арештованого майна, визначив його ринкову вартість в сумі 534 495,00 грн.

16 червня 2015 року на веб-сайті електронних торгів опубліковано електронне повідомлення про проведення 16 липня 2015 року о 09-00 год. прилюдних електронних торгів 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 213,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, номер лота 77768, початкова ціна продажу майна - 534 495,00 грн.

Торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

20 липня 2015 року державний виконавець провів уцінку майна на 15 % та визначив нову вартість майна - 454 320,75 грн. 10 серпня 2015 року на веб-сайті розміщено інформацію про проведення аукціону з продажу зазначеного приміщення 09 вересня 2015 року, реєстраційний номер лота 93637.

Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 09 вересня 2015 року № 114178 під час проведення других електронних торгів переможцем став ОСОБА_7, який сплатив гарантійний внесок у розмірі 22 716,04 грн на рахунок організатора торгів ДП «Інформаційний центр», та 431 604,71 грн на рахунок Відділу.

На підставі акта державного виконавця про реалізацію нерухомого майна на електронних торгах, затвердженого 28 вересня 2015 року, 26 жовтня 2015 року приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т. А. видала на ім'я ОСОБА_7 свідоцтво про право спільної сумісної власності на нерухоме майно загальною площею 213,7 кв. м, яке розташоване на АДРЕСА_1 і раніше належало ОСОБА_3, та внесла відповідні відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до частини другої статті 16, частини першої статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з частиною четвертою статті 656 ЦК України, відповідно до якої до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно із частинами першою, п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Отже, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців.

Суд першої інстанції всупереч статтям 10, 11, 212-214 ЦПК України 2004 року неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не перевірив доводів відповідачів щодо чинності звіту оцінки майна на час проведення прилюдних електронних торгів (09 вересня 2015 року) та не дослідив цей письмовий доказ.

Зі звіту з незалежної оцінки майна НС № 6/3-15, витребуваного судом апеляційної інстанції, відомо, що оцінка майна була проведена 05 березня 2015 року, однак складена та підписана суб'єктом оціночної діяльності 10 березня 2015 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що станом на дату проведення прилюдних електронних торгів - 09 вересня 2015 року, звіт про оцінку майна був чинним. Висновки суду першої інстанції про втрату цим звітом чинності 05 вересня 2015 року не узгоджуються з частиною п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки шестимісячний строк, протягом якого діє оцінка майна, починає обраховуватись саме з дати підписання суб'єктом оціночної діяльності звіту, а не з дати проведення оцінки - 05 березня 2015 року.

Доводи представника позивача ОСОБА_4 щодо розміщення на веб-сайті електронних торгів недостовірної інформації про спірне нерухоме майно, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними виходячи з такого.

Пунктами 6 і 10 розділу ІІІ Тимчасового порядку встановлено, що зміст інформаційного повідомлення про електронні торги повинен містити таку інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах, його склад, характеристики, опис; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна; відомості про обтяження майна; розмір гарантійного внеску; стартову ціну продажу; крок електронних торгів; порядок ознайомлення з майном.

Якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір площі; місцезнаходження; призначення об'єкта; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 вересня 2007 року спірне нежитлове приміщення належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_3

З матеріалів справи відомо, що виконавчий лист про стягнення з позивача на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» грошових коштів надавався до примусового виконання декілька разів.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Сум від 27 червня 2012 року, що була постановлена за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, визначено за ОСОБА_3 частку в праві власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (магазин промислових товарів з офісними приміщеннями) в розмірі 1/2 частини. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 серпня 2012 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Отже, відповідачі правомірно використали при проведенні прилюдних торгів ухвалу Зарічного районного суду м. Сум від 27 червня 2012 року.

Положення Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в процесі примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Відповідно до частини восьмої статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Таких висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 30 березня 2016 року за наслідками розгляду справи № 6-3004цс15.

Розміщена інформація про майно (лот) є достовірною, оскільки на час його реалізації частка у спільному майні боржника ОСОБА_3 була виділена (1/2 частина), а реалізація в процесі примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, законодавством не заборонена.

Посилання представника позивача на те, що розміщення зазначеної інформації про майно призвело до зменшення кількість потенційних покупців, не ґрунтуються на доказах та є припущенням.

Прилюдні електронні торги відбулися з дотриманням законодавства України, права та законні інтереси ОСОБА_3, який є боржником у зобов'язанні та з якого судовим рішенням стягнуто заборгованість, порушені не були.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 04 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В.М. Сімоненко

С.П. Штелик