Справа № 343/700/18
Провадження № 22-ц/4808/56/18
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

13 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.В.,

з участю представника апелянта Рокетської С.В., відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Керніцьким І.І. 04 липня 2018 року в м.Долина Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

Згідно абзацу третього пункту 3 розділу XII Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пункту 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжували здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч.6 статті 147 закону України «Про судоустрій і статус суддів» у частині виконання рішень про утворення судів та п. 3 ч.1 ст. 31 ЦПК України справу за єдиним унікальним номером 343/700/18 04.10.2018 року передано для розгляду до Івано-Франківського апеляційного суду.

24 квітня 2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» подало позов до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач 16 грудня 2011 року отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та позивачем договір, про що свідчить його підпис у заяві.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідачки на користь банку борг по кредитному договору б/н від 16.12.2011 року в розмірі 99 697,98 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Долинського районного суду від 04 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено в зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі. (а.с. 68-71)

Не погодившись з рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу.

13 серпня 2018 року апеляційне провадження за скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду від 04 липня 2018 відкрито. Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року справу призначено до розгляду.

Встановлено, що під час розгляду справи у подібних правовідносинах ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц передано на розгляд Великої палати Верховного Суду.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі № 6-144 цс14, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовної практики для усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду судами аналогічних спорів.

З матеріалів справи № 343/700/18 вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що підписана заява позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між позивачем та відповідачем договір, що підтверджується підписом останнього в заяві. Крім того, вказаний підпис свідчить про обізнаність особи щодо всіх складових договору і про його згоду з ними.

Така ж думка міститься у постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 року, №6-695цс15, від 22.10.2014 року № 6-127цс14, від 04.11.2015 року № 6-1926 цс-15.

Однак, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 12 вересня 2018 року дійшов висновку про те, що якщо Умови та Правила надання банком кредиту не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови і Правила містили ту чи іншу спірну умову у момент підписання заяв позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

На думку колегії суддів Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника не повинні оцінюватись судом, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Даний висновок колегії суддів Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду приймається судом до уваги з огляду на те, що спірні правовідносини у даній справі (що переглядається) та у цивільній справі № 754/13763/15-ц (що є предметом перегляду Великої Палати Верховного Суду) є подібними.

Згідно з п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, передбаченому п.10. ч.1ст.252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду і прийнята нею до продовження розгляду, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі (№343/700/18) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

На підставі п.10 ч. 1 ст. 252, п.14 ч. 1 ст. 253, ст.260 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі № 22-ц/4808/56/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2018 року.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський