РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/115/18

пр. № 2-о/759/184/18

25 травня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенько М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, за якою просила встановити факт неправильності актового запису про її народження, в частині вказівки на те що її батько ОСОБА_2 є росіянином, в той час як за походженням він є німцем, що в свою чергу потягло за собою неправильне визначенняі її національного походження, а також просила усунути дані розбіжності шляхом вненсення відповідних змін до актового запису.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 послалась на те, що прагне відновити та зберегти своє етнічне походження, для реалізації прав, пільг, що передбачені для меншин, які проживають в Україні.

Провадження за заявою відкрите відповідно до ухвали судді від 15.01.2018р.

Представник заявника ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі сторони заявника.

Представник зацікавленої особи в суд не зявився.

Судом встановлено таке.

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Києві в сімї росіянина ОСОБА_4 та українки ОСОБА_5, про що Відділом РАЦСу Ленінградського районного управління юстиції в м. Києві в книзі реєстрації актів про народження 25.02.1977 року зроблено запис за №602.

ОСОБА_2 у звязку із вступом в шлюб взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 07.11.1999 року.

Разом з тим, в свідоцтві про народження батька заявниці ОСОБА_4 в розділі батьки зазначено лише матір ОСОБА_6, за національністю росіянка.

Проте, останній факт зазначений не вірно, оскільки ОСОБА_6, як це вбачається зі свідоцтва про її народження, народилась в сімї етнічних німців ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Саме дана помилка потягла за собою помилку у визначенні національної приналежності батька заявниці та формально не дозволяє заявниці індентифікувати себе, як німка за походженням, на що зокрема вказує відмова Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану в задоволенні заяви ОСОБА_1 про внесення змін в актовий запис про народження щодо національності батька.

Відповідно до ч.2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статті 1 та 3 Закону України "Про національні меншини в Україні" гарантують громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні", громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

За таких фактів та вимог закону, суд приходить до висновку, що заявниця вправі відновити національність за походженням батька.

Разом з тим, суд погоджується, що реалізувати такі права заявниця в позасудовому порядку не може.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти (окрім зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи те, що встановлення заявленого факту дасть можливість визначити національну приналежність, а відтак підтвердити німецьке походження заявниці, суд вважає заяву в цій частині вимог обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 2.16.7. Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Отже, заявниця також вправі вимагати внесення заявлених змін до актових записів цивільного стану.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт неправильності запису про народження ОСОБА_1, що зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві 25.02.1977 року за №602 в частині відомостей про національність батька дитини.

Зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві внести зміни до актового запису відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві від 25.02.1977 року №602 про народження ОСОБА_1, а саме в графі «національність» розділу «відомості про батька» замість «росіянин» навести «німець».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2018 року.

Головуючий М.Ф. Сенько