ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності належить 8/10 частин будинку, який розташований за адресою: 08500, АДРЕСА_1), з яких: 7/10 частин будинку - відповідно до Договору дарування від 14.04.1995 року; 1/10 частина будинку - відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 31.10.1950 року. Інші 1/10 частина вищезазначеного будинку зареєстрована за рідним братом позивачки - ОСОБА_3, і 1/10 частина будинку зареєстрована за рідним братом - ОСОБА_4. Дані частини будинку брати отримали відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 31.10.1950 року за №5607. В даному свідоцтві власником 1/10 частини будинку по АДРЕСА_1 був вказаний ОСОБА_5, але по паспорту та всіх інших документах він - ОСОБА_4. Позивач вказує, вони є брат і сестра по матері, дошлюбне прізвище якої «ОСОБА_2». Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.08.2018 року встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме належність ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину, що видане Фастівською нотаріальною конторою 31.10.1950 року за № 5607, де вказано, що ОСОБА_5 є власником 1/10 частин будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Також, зазначеним рішенням припинено право власності ОСОБА_3 на належну йому 1/10 часток будинку по АДРЕСА_1 та припинено право власності ОСОБА_5 на належну йому 1/10 часток будинку по АДРЕСА_1. Оскільки позивачка має намір відремонтувати будинок, частки інших співвласників незначні, будинком користується лише вона, а тому просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частину вказаного будинку, яка зареєстрована за ОСОБА_3 та на 1/10 частину вказаного будинку, що зареєстрована за ОСОБА_5

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.0.2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судову засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява, відповідно до якої Фастівська міська рада не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їх участі.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_2 належить 8/10 частин будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з яких 7/10 відповідно до договору дарування від 14.04.1995 року, 1/10 частина відповідно до свідоцтва на право на спадщину від 31.10.1950 року.

Інші частини будинку належали рідним братам позивачки: 1/10 частину будинку - ОСОБА_3 та 1/10 частина - ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.10.1950 року за № 5607.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року встановлено факт належності правовстановлюючого документа, а саме належність ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину, що видане Фастівською нотаріальною конторою 31.10.1950 року за № 5607, де вказано ОСОБА_5 власником 1/10 частин будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; припинено право власності ОСОБА_3 на належну йому 1/10 часток будинку по АДРЕСА_2, а також припинено право власності ОСОБА_5 на належну йому 1/10 часток будинку по АДРЕСА_2.

Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Позивач в своєму позові посилається на те, що при розгляді цивільної справи (2/381/615/18) за її позовом до Фастівської міської ради про припинення права власності і встановлення факту належності правовстановлюючого документа нею не ставилася вимога про визнання за нею права власності на частки вказаного житлового будинку, які належали її братам хоча і були внесені кошти на рахунок Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Частина друга статті 365 ЦК України передбачає постановлення рішення суду про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до квитанції №31/К3 від 06.08.2018 року та №0.0..1 від 07.08.2018 року, позивачем було внесено грошові кошти на депозитний рахунок суду розмірі 8600 грн., що дорівнює вартості часток ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_2.

Отже, судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року було припинено частки у спільному майні ОСОБА_5, ОСОБА_3, як співвласників будинку, частки яких були незначними.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене та зважаючи, що позивач являється власником 8/10 частин будинку АДРЕСА_1, право власності співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 припинилося і на час розгляду справи ні за ким зареєстровано не було, питання про визнання за ОСОБА_2 право власності на частки, що належали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при розгляді цивільної справи (2/381/615/18) за її позовом до Фастівської міської ради про припинення права власності судом розглянуто не було, хоча кошти на депозитний рахунок суду були внесені позивачем, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст 4,12,13,76-82,89,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст..15,16,316,317,319,328,365 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_3 до Фастівської міської ради Київської області (місцезнаходження: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1) про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_3, право власності на 1/10 частину будинку по АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_3, право власності на 1/10 частину будинку по АДРЕСА_2, що належала ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей