Головуючий суду 1 інстанції - Пронька В.В.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 420/2064/17
Провадження № 22-ц/810/133/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.

за участю секретаря судового

засідання: Синько А.І.

позивача: ОСОБА_3

представника позивача: ОСОБА_4

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Приватне підприємство сільськогосподарської виробничої фірми «Агро»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04 червня 2018 року (постановленого у складі головуючого судді Проньки В.В., дата складання повного тексту - 12 червня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «Агро» про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «Агро (далі - відповідач ПП СВФ «Агро») із позовом про відшкодування завданої йому майнової шкоди у сумі 94 400 грн.

В обгрунтування позову позивач зазначав, що є власником шістдесяти бджолосімей, які розміщувалися на його приватній пасиці в АДРЕСА_1. У супереч вимогам ст. 37 Закону України «Про бджільництво» 07 вересня 2017 року відповідач без попередження пасічників за три дні, провів протравлення посів пшениці невідомими протруйниками, у зв'язку з чим трапилася масова загибель бджіл, що призвело до втрати ним бджолосімей. Наявність протравочних речовин у морі бджіл підтверджується результатами випробувань (протокол випробувань № 1315-Н від 29 вересня 2017 року). Вважає, що відповідач використовував пестициди у порушення Законів України «Про бджільництво», Про пестициди і агрохімікати» та Інструкції щодо попередження ліквідації хворіб і отруєння бджіл, затвердженої наказом Державного інспектора ветеринарної медицини України від 30 січня 2001 року № 9, і внаслідок порушення ним нормативно-правових документів, позивач вважає, що йому заподіяно майнову шкоду у вигляді знищення шістдесяти бджолосімей в розмірі 94000 грн., які просив стягнути з відповідача.

Рішенням Новопськовського районного суду Луганської області від 04 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення і ухвалити нове рішення про задоволення його позову у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач у порушення вимог Закону України «Про бджільництво» та Інструкції щодо попередження та ліквідації хворіб і отруєнь бджіл №9 не був попереджений за три доби до хімобробок із зазначенням застосовуваного отрутохімікату, місця (у радіусі 7 км.), часу і способу проведення обробки, а тому суд дійшов необгрунтованого висновку про відсутність доказів загибелі його бджіл від неправомірних дій відповідача. Загибель бджіл внаслідок порушення відповідачем санітарних норм транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві підтверджується актом обстеження пасіки, показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Крім того, відповідачем не заперечувався факт протравлення зерна пшениці протруйним препаратором Креатор-БТ (діюча речовина дифеноконазол та ципроканазол), який був виявлений в морі бджіл згідно протоколу випробувань № 1315-Н.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що 07 вересня 2017 року сталося масове отруєння бджіл на приватній пасиці, яка належить позивачу, однак згідно акту від 07 вересня 2009 року комісією було відібрано лише зразки загиблих бджіл, інші проби, які визначені в п. 4.5.2 Інструкції з профілактики отруєнь бджіл пестицидами, затвердженої Всесоюзним виробничо -науковим об'єднанням по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Союзсільгоспхімія» і Головним управлінням ветеринарії Держагропрому СРСР року від 14 червня 1989 року не було відібрано комісією. Позивачем було надано зразки загиблих бджіл до лабораторії лише через 13 діб, тобто з порушенням вимог, які встановлені Інструкцією від 14.06.1989 року. Крім того, озима пшениця не є медоносною культурою, а тому відповідач не повинен був попереджати позивача про посів пшениці чи її протравлення.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позов.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутністю, у зв'язку із знаходженням представника у черговій щорічний відпустці.

Заслухавши доповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт загибелі бджіл внаслідок неправомірних дій відповідача і не надано доказів про наявність причинного зв'язку між загибеллю бджіл і діями відповідача під час обробки зерна пшениці пестицидами.

Апеляційний суд погоджується з правильністю такого висновку, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно ветеринарно-санітарному паспорту пасіки від 13 червня 2016 року ОСОБА_3 належить шістдесят бджолиних сімей пасіки. (а.с.9).

Згідно з актом обстеження пасіки ОСОБА_3 від 07 вересня 2017 року, складеного в комісії директора Новопськовської районної державної лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_5, голови сільської ради с. Ганусівка ОСОБА_8, вуличного депутата ОСОБА_9 в присутності представників поліції та власника пасіки ОСОБА_3 було виявлено масову загибель бджіл невідомою речовиною. В акті зазначено, що можливо допустимо отруєння пестицидами. Також, з акту вбачається, що фактично постраждало вісімдесят бджолосімей, що розташовані на приватизованій земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 в с. Ганусівка.

Відповідно до протоколу випробувань № 1315-Н від 29 вересня 2017 року, складеного Українською лабораторією якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України, в результаті проведених випробувань у зразку підмору бджіл, відібраного комісійно від шістдесяти бджолиних сімей, було виявлено дифеноконазол в кількості 0,07 мкг/100 особин. (а.с.14).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» - пестициди - токсичні речовини, їх сполуки або суміші речовин хімічного чи біологічного походження, призначені для знищення, регуляції та припинення розвитку шкідливих організмів, внаслідок діяльності яких вражаються рослини, тварини, люди і завдається шкода матеріальним цінностям, а також гризунів, бур'янів, деревної, чагарникової рослинності, засмічуючи видів риб. Статтею 3 цього Закону визначені принципи державної політики у сфері діяльності, пов'язаної з пестицидами і агрохімікатами. За приписами вказаної норми, такими принципами є пріоритет збереження здоров'я людини та навколишнього природного середовища під час їх виробництва, випробування і застосування за умови дотримання вимог, встановлених державними стандартами, санітарними нормами, регламентами та іншими нормативними документами.

Згідно зі статтями 37 та 38 Закону України «Про бджільництво» - фізичні та юридичні особи, які застосовують засоби захисту рослин для обробки медоносних рослин, зобов'язані не пізніше ніж три доби до початку обробки через засоби масової інформації попередити про це пасічників пасіки, яких знаходяться на відстані до десяти кілометрів від оброблюваних площ. При цьому повідомляється дата обробки, назва препарату, ступінь і строки дії токсичності препарату. Порушення законодавства в галузі бджільництва тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України.

Ці ж вимоги маються в п.7.1.2. Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженою наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини від 30.01. 2001 року № 9.

Згідно із статтею 39 Закону «Про бджільництво» шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовуються в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування особі майнової шкоди, за наявності порушеного цивільного права особи та причинного зв'язку між порушенням права і збитками.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що загибель бджіл сталася внаслідок порушення відповідачем норм Закону України «Про бджільництво» та Інструкції № 9 щодо повідомлення пасічників про обробку полів, до уваги не приймаються, оскільки ч. 2 ст. 37 Закону України передбачено, що повідомляти пасічників про застосування засобів захисту рослин повинні фізичні та юридичні особи тільки тоді, коли вони обробляють ними медоносні рослини. Сторонами не заперечувався той факт, що відповідачем здійснювалося саме протравлення зерна озимої пшениці з подальшим висіванням її в ґрунт із закладенням. Озима пшениця не є медоносною рослиною, що не оспорювалося сторонами у справі, а тому відповідач не повинен був повідомляти пасічників про протравлення зерна пшениці для посіву.

Посилання скаржника та його представника на пункт 7.1.2 розділу 7 Інструкції № 9 «Щодо попередження та ліквідації хворіб і отруєнь бджіл», як на підставу відповідальності відповідача, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначена Інструкція прийнята на виконання Закону України «Про бджільництво» та не повинна суперечити змісту вказаного Закону.

Не має безспірних доказів того, що причиною загибелі бджіл є саме препаратор «Креатор БТ», яким відповідач здійснював протравлення зерна пшениці, оскільки фактична причина загибелі бджіл у протоколі випробувань № 1315-Н від 29 вересня 2017 року не встановлена, в матеріалах справи відсутній такий висновок спеціаліста чи висновок експерта.

Твердження скаржника про те, що причина неможливості своєчасного проведення дослідження загиблих бджіл є об'єктивною, так як лабораторії, до яких позивач звертався відмовлялися провести такі дослідження, судовою колегією не приймаються, оскільки ніяким чином не підтверджують наявність причинного зв'язку між діями відповідача та завданою позивачу шкодою.

Пояснення свідків, на які посилається позивач, також не підтверджують причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку наявним у справі доказам та, відмовляючи в позові, правильно виходив із недоведеності наявності причинного зв'язку між загибеллю бджіл та діями відповідача, а також із недоведеності вини відповідача у загибелі бджіл, оскільки позивачем згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України не надано доказів того, що причиною загибелі бджіл було саме отруєння їх пестицидами, які використовував відповідач при протравленні зерна пшениці.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 383,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду суду Луганської області від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений - 12 листопада 2018 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова