02.05.2018 Справа № 469/1532/17
2/469/146/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі : головуючого судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.
учасники справи та їх представники:
позивач ОСОБА_1- не з"явилась
представник позивача за дорученням від 25 жовтня 2017 року № 014-010256 ОСОБА_2 - не з"явилась
відповідач ОСОБА_3 - не з"явився
представник відповідача за довіреністю від 17 січня 2018 року № 3 ОСОБА_4 - не з"явилась
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -
Позивачка ОСОБА_1 06 листопада 2017 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають повнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на 3 курсі денної форми навчання в коледжі Миколаївського національного університету імені ОСОБА_6 та тому не має можливості працевлаштуватися і перебуває на утриманні позивачки. Відповідач ОСОБА_3 після досягнення сином віку 18 років припинив сплачувати аліменти на його утримання, присуджені за рішенням суду, та матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як знаходиться у працездатному віці і працює в ТОВ "ТІС" Лиманського району Одеської області. Посилаючисьна вказані обставини, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ОСОБА_5 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання.
Ухвалою судді від 20 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.
У зв"язку із закінченням повноважень судді Старчеус О.П., у провадженні якої перебувала справа, ухвалою від 11 грудня 2017 року справу прийнято до свого провадження суддею Гапоненко Н.О.
Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали.
Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та згоду з позовом від 26 грудня 2017 року, проте 19 січня 2018 року представником відповідача ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву з посиланням на відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу у зв"язку із значним погіршенням стану здоров"я, що потребувало оперативного втручання та подальшого амбулаторного лікування, а також здісйнення ним виплат в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно на користь ОСОБА_7 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також посилався на добровільне надання ним матеріальної допомоги на утримання сина до виникнення скрутного матеріального становища.
Виходячи зі змісту позовних вимог, категорії та складності справи, обсягу та характеру наданих сторонами доказів, відсутності необхідності допиту свідків чи призначення експертиз, суд на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.199 Сімейного кодексу України, яка підлягає застосуванню у правовідносинах, що виникли між сторонами, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), який є студентом 3 курсу Коледжу Миколаївського національного університету імені ОСОБА_6 ВНЗ I рівня акредитації денної форми навчання, навчається за кошти державного бюджету, стипендію не отримує, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с.12), у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, та перебуває на утриманні матері, ОСОБА_1 (а.с.13-14).
Відповідно до довідки Лиманського районного відділу ДВС ГТУЮ Одеської області від 03 жовтня 2017 року, відповідач на підставі виконавчого листа № 2-203 від 17.04.2001 року, виданого Березанським районним судом, сплачував на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, остання сплата здійснена в вересні 2017 року (а.с.17).
Відповідач перебуває у працездатному віці та має постійну роботу, що сторонами не заперечується.
Разом з тим, як вбачається з постанови державного виконавця ДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області від 07 квітня 2015 року, з заробітної плати відповідача ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (а.с.37).
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про доведеність заперечень представника відповідача щодо неможливості для відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5.
Таким чином, підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :