Справа № 296/6431/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого Сингаївського О.П.

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

6 липня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 6 листопада 2018 року, просить ухвалити рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 14 квітня 2018 року у розмірі 1 000,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2 642,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позові вказує, що 14 квітня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики (розписка), відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав під розписку від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 000,00 доларів США і зобов'язався повернути борг у строк до 15 травня 2018 року.

Разом з тим, відповідач порушив свої зобов'язання за вказаним договором.

Ухвалою судді від 20 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позові, відповідач проти стягнення з нього боргу та судових витрат не заперечив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Як убачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 14 квітня 2018 року між сторонами було укладено договір позики, доказом чого є розписка від 14.04.2018 .

З тексту розписки убачається, що позивач передав відповідачу, а останній отримав від позивача грошові кошти в сумі 1 000,00 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути в строк до 15 травня 2018 року, однак не повернув.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами якого позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобовязався повернути отримані кошти у строк, визначений умовами договору, що підтверджується умовами вказаного договору, засвідченим розпискою.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач грошових коштів за вказаним договором позивачу не повернув.

Відповідно до ч.ч.2,3, ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача щодо наявності перед ним його боргу у розмірі 1 000,00 доларів США суду не надав. Відзиву на позов не направив, чим розпорядився наданими йому процесуальними правами на власний розсуд.

Як зазначає Верховний Суд України у постановах від 18.03.2013 № 6-63цс13 та від 11.11.2015 справа № 6-1967цс15, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

За договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та у порядку, що передбачені договором.

Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривні.

Оскільки ОСОБА_3 порушив взяті зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості у матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 212, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст.525, 526, 533, 545, 610-612, 625, 1046, 1050 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14 квітня 2018 року, що станом на 6 липня 2018 року становить 2 642,00 грн. та 704,80 грн. сплаченого судового збору, а всього 3 346 (три тисячі триста сорок шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в Житомирському апеляційному суді через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський

Сторони у справі

Позивач ОСОБА_1, 24.04.1966 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 10007, м. Житомир, провулок Волошковий, 29

Відповідач ОСОБА_2, 30.06.1956 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 10014, м. Житомир, провулок 2-й Транзитний, 30, мешкає за адресою: 10007, м. Житомир, вул. Хіміків, 8