УХВАЛА

03.05.2018 року Провадження №2/425/18/18

Справа №425/2727/17

м. Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар: Гайворонська І.В., за участю відповідача: ОСОБА_1, представника цього відповідача: ОСОБА_2, представника виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області: ОСОБА_3, представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, позовну заяву ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області, про визнання недійсним рішення Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради та відібрання дітей,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із вказаною позовною заявою, якою, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила скасувати незаконно прийняте рішення Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради про відібрання у неї дітей від 09 січня 2013 року та їх передання ОСОБА_1М і ОСОБА_6, а також просила відібрати від опікуна ОСОБА_1 і передати їй на виховання її дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Справа розглядалась неодноразово (судові засідання неодноразово відкладались або суд оголошував перерву для надання додаткового часу для реалізації прав позивача, у тому числі і на зміну предмета позову, залучення у справу інших учасників та надання можливості позивачу скористатись правом на отримання правової допомоги безкоштовно), але позивач та його представник з`являлись у судові засідання. Однак, починаючи з 27 лютого 2018 року, позивач та його представник у судові засідання не з`являються, а з 26 березня 2018 року без повідомлення причин своєї неявки.

У судове засідання призначене на 18 квітня 2018 року, на 10 годину 15 хвилин позивач та її представник не зявились, були повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення з текстом повістки 26 березня 2018 року на номер телефону представника позивача, відповідно до його письмової заяви, та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що позивач особисто отримала повістку 02 квітня 2018 року.

Суд тоді врахував, що 17 квітня 2018 року через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області позивач подала заяву, якою просила перенести судове засідання призначене на 18 квітня 2018 року, на час проведення службової та прокурорської перевірки в звязку з тим, що їй необхідно зібрати всі докази.

У судовому засіданні 18 квітня 2018 року, відповідач, представник відповідача, представник виконавчого комітету та представник третьої особи наполягали на відкладенні розгляду справи у звязку з першою неявкою позивача, оскільки без безпосередньої участі позивача, неможливо розглянути справу, позивач навіть не дав пояснення у справі. І суд, відкладаючи судове засідання на 03 травня 2018 року 14 годину 15 хвилин, виходив з того, що позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, але причини своєї неявки вони не повідомили, а подана позивачем заява з проханням відкласти розгляд справи, не містила причин поважності неявки в судове засідання.

У судове засідання призначене на 03 травня 2018 року, на 14 годину 15 хвилин позивач та її представник повторно не зявились, але були повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення із текстом повістки представнику позивача 18 квітня 2018 року на номер телефону представника позивача, відповідно до його письмової заяви. Причини неявки у судове засідання вони повторно не повідомили.

Будь-які заяви (письмові чи усно у тих засіданнях, в яких вони приймали участь у спарви безпосередньо) про розгляд справи без їх участі або за їх відсутності, не подавали.

Суд враховує, що 27 квітня 2018 року через канцелярію Рубіжанського міського суду Луганської області представник позивача подав заяву, якою просив зробити перерву в судовому засіданні поки не буде зібраний весь доказовий матеріал.

У судовому засіданні 03 травня 2018 року, учасники справи наполягали на тому, що розгляд справи без участі позивача неможливий, оскільки її неявка перешкоджає розгляду справи, і тому просили залишити позов без розгляду.

Зокрема, відповідач та її представник вказували на те, що хоча позивач просить скасувати рішення про відібрання у неї дітей і передати їх їй на виховання, із позову та доданих до нього документів, і досі неможливо встановити за яким же місцем проживання позивач буде тоді з ними проживати, чи є у тому місці проживання умови для проживання трьох дітей, і чи здатна сама позивач виконувати батьківські обов`язки, тобто чи може вона забезпечити умови для проживання з нею дітей і їх повноцінного виховання. Але ці обставини входять до предмету доказування у справі, і без їх з`ясування суд не може прийняти законне та обгрунтоване рішення, в інтересах дітей. Більш того, їх неявка це прояв неповаги до інших учасників справи.

Представники виконавчого комітету та служби у справах дітей, підтримуючи такі аргументи, додатково вказували на те, що позивач мав право подати суду заяву про розгляд справи без його участі, але не подав, тому, і враховуючи те, що він вже повторно не з`явився у засідання без поважних причин його позов слід залишити без розгляду. Також, при зверненні до служби у справах дітей, позивач вказувала іншу адресу свого проживання, ніж та, що зазначена у позові, тому служба не може визначити умови для проживання дітей з позивачем, бо немає відомостей про те, за якою адресою вона планує проживати разом з дітьми, що можна було б з`ясувати якби вона з`явилась і надала пояснення. При цьому представник служби також звертав увагу суду на те, що за адресою, вказаною позивачем у позові, як місце її реєстрації, провести перевірки умов її проживання вони також неможуть, через фактичний недопуск.

А суд виходив з такого.

Відповідно до положень частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

При цьому суд враховує, що положення частини 4 статті 12 ЦПК України вказують на те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Про що, суд неодноразово наголошував у судових засіданнях, за участю позивача.

Спеціальною нормою права, яка визначає правові наслідки повторної неявки у судове засідання позивача, є частина 5 статті 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення містить і пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, відповідно до яких суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позову ОСОБА_10 без розгляду, є наступне:

1)належним чином повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи.

Позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату час та місце судових засідань 18 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року.

Про належне повідомлення позивача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено, що позивач особисто отримала повістку, біль ніж за пять днів до судового засідання призначеного на 18 квітня 2018 року (а.с.34 тому 2).

Хоча безпосередньо позивачем не отримана повістка про її виклик у судове засідання призначене на 03 травня 2018 року, згідно з положеннями частини 13 статті 128 у взаємозвязку з положеннями частини 5 статті 130 ЦПК України, вона вважається належним чином повідомленою, оскільки вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Про належне повідомлення представника позивача про судові засідання призначені на 18 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року свідчать довідки про доставку смс-повідомлень на номер його телефону, відповідно до поданої ним заяви, з яких вбачається, що текст повістки ним отримано більш ніж за пять днів до початку судових засідань (а.с. 3 тому 1, а.с.33,39 тому 2). Факт того, що він отримував смс-повідомлення також свідчить подані ним заяви про перерву у судовому засіданні та відкладення, які подавались ним на передодні судових засідань.

2)неявка позивача в судове засідання двічі підряд;

Про неявку позивача у судове засідання двічі підряд свідчать протоколи судових засідань від 18 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року, та звукозаписи судових засідань.

3)неповідомлення позивача про причини неявки, або неявка без поважних причин;

Матеріали цивільної справи №425/2727/17 не містять заяви позивача з зазначенням причини неявки в судові засідання призначені на 18 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року або будь-яких відомостей, які б вказували на поважність причин її неявки в зазначені судові засідання.

4)відсутність заяви позивача про розгляд справи за її відсутності;

Матеріали цивільної справи №425/2727/17 не містять заяви позивача про розгляд справи за її відсутності або без її участі.

5)неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки, як правильно вказують відповідачі, хоча позивач просить скасувати рішення про відібрання у неї дітей і передати їх їй на виховання, із позову та доданих до нього документів, і досі неможливо встановити за яким же місцем проживання позивач збирається з ними проживати, чи є у тому місці проживання умови для проживання трьох дітей, і чи здатна сама позивач виконувати батьківські обов`язки, тобто як вона забезпечити умови для проживання з нею дітей і їх повноцінного виховання. Але ці обставини входять до предмету доказування у справі, і без їх повідомлення позивачем, а потім з`ясування їх наявності чи відсутності, суд не може прийняти законне та обгрунтоване рішення, в інтересах дітей. Доказування не може грунтуватисьб на припущеннях. А якби позивач з`явився і надав пояснення, доказову діяльність можна було б здійснювати і без участі позивача, проте він повторно не з`явився.

Також суд врахував і подану представником позивача заяву про відкладення розгляду справи на час необхідний для збирання всіх доказів, які він вважає важливими для розгляду справи. Проте, пункт 4 частини 2 статті 223 ЦПК України, на яку посилається представник позивача, хоча і дає можливість відкладати розгляд справи у разі необхідності витребування нових доказів, проте це відбувається тільки в межах встановлених цим кодексом строку, але він вже минув. Це пояснюється тим, що інші учасники справи не повинні чекати і розгляд справи не може постійно відкладатись поки позивач не збире всіх доказів, які він вважає за потрібне.

Отже, суд переконаний, що у цій справі, дійсно є всі умови за наявності яких суд зобов`язаний прийняти ухвалу про залишення позову без розгляду.

Суд не міг також не взяти до уваги те, що самі учасники справи на цьому наполягали, а позивач такої процесуальної дії, як подання заяви про розгляд справи за його відсутності не вчинила, але навіть якби і вчинила, ситуація у цій справі, вказує на те, що неявка позивача реально перешкоджає суду вирішити справу правильно.

Позаяк, з`ясування усіх обставин, які входять до предмету доказування у цій справі (у тому числі обставини приватного, сімейного життя позивача, умови її проживання та наявність умов для проживання з нею дітей, яких вона просить повернути), відомості про які позов не містить, без участі позивача, що не дав пояснення суду, не видається можливим.

Суд враховано і право позивача на доступ до суду, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, але суд констатує, що означене право не є абсолютним, а практика Європейського суду з прав людини ("ОСОБА_11 проти України", рішення від 26 квітня 2007 року; "Трух проти України", рішення від 14 жовтня 2003 року), що це підтверджує, вказує також і на те, що під час розгляду справи, учасники справи повинні виявляти активну поведінку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_5, залишити без розгляду.

Тож, керуючись статтями 12,128,130,131,223,257,258-261,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання недійсним рішення Комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Рубіжанської міської ради та відібрання дітей - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, позивач має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя - Д.С. Коваленко