Справа № 372/2097/17
Провадження № 2-122/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2про стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 16.08.2013 року було укладено договір підряду на виконання умов якого позивачем було виконано комплекс будівельно-монтажних робіт з будівництва бані з власних матеріалів на загальну суму 120425, 00 гривень, на які згідно умов договору підряду за ним як за підрядником до момету проведення замовником повного розрахунку зберігається право власності Рішенням Обухівського районного суду у справі № 372/3216/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1, яке набрало законної сили, розірвано вищезазначений договір підряду, в зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі зобов'язань та стягнуто з останнього суму вартості невиконаних робіт 120230,00 гривень. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вартості належних йому будівельних матеріалів і оплати вартості монтажу, що разом складає 307698,25 гривень та з врахуванням положень ст. 601 ЦК України заявив про зарахування зустрічних вимог ОСОБА_2 на суму 120230,00 гривень, тому просив перерахувати на його рахунок 187468,25 гривень. Відповідачем його вимоги проігноровано та вказані кошти позивчу не перераховано. На підставі викладеного та ст.ст. ЦК України позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 187468,25 гривень, як відшкодування варттості майна, з якого збудовано баню, оскільки воно набуто без достатньої правової підстави.

В судові засідання 16.04.2018 року та 25.04.2018 року) позивач та його представник не з'явились, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили. Будучи присутнім в судовому засіданні 08.02.2018 року позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнти, посилаючись на підстави, наведені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання 25.04.2018 року не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просив розглядати справу за її відсутності, проти позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити повністю. Також подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність належними доказами.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 повідомив, що до нього звернувся з приводу будівництва комплексу дерев'яних будинків спочатку посередник, а потім сам позивач. Ним було влітку 2014 року на виконання умов договору піряду збудовано дерев'яний двоповерховий будиночок в селі Таценки, а відповідачем було перераховано 20 000,00 гривень предоплати. Загальна сума замовлення складала 120425,00 гривень, але якихось документів, як і атів прийому-передачі в нього немає.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він навесні п'ять років тому взяв у ОСОБА_1 документацію на будівництво дерев'яних будиночків у селі Таценки, він займався монтажем, закріплював конструкцію, попередньо до зробленого у замовника ніяких претензій не було. Десь через рік він на прохання директора виїжджав в село Таценки, перевірити будівництво, там знаходився прораб та замовник, роботу приймав прораб.

За таких обставин, судом було ухвалено протокольно продовжити розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що 14.08.2013 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір підряду на будівництво №14/08, згідно з умовами якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з будівництва бані, як окремої будівлі на земельній ділянці, що належить ОСОБА_2

Рішенням Обухівського районного суду Київської області 24.12.2015 року позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 задоволено частково та розірвано договір підряду на будівництво від 16.08.2013 року №14/08, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість невиконаних робіт за договором підряду на будівництво в сумі 120230,00 гривень. Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року було залишено без змін.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилався на те, що в зв'язку з розірванням за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2015 року договору підряду на будівництво від 16.08.2013 року №14/08, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1, тобто з підстав невиконання в повному обсязі ФОП ОСОБА_1 умов договору підряду, у відповідача ОСОБА_2 відповідно до п. 4.6 зазначеного Договору знаходиться належне йому майно - будівельні матеріали та вартість виконаних монтажних робіт, що були використані на об'єкті будівництва бані.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 року та рішеням Обухівського районного суду Київської області від 24.12.2015 року у справі № 372/3216/15-ц, встановлено невиконання в повному обсязі ФОП ОСОБА_1умов договору підряду на будівництво від 16.08.2013 року №14/08, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

З доданих позивачем на підтвердження позовних вимог до матеріалів позовної заяви належним чином непосвідчених копій документів специфікації стінових елементів та розбреновки і фотознімків будівлі (а.с. 119-122, Том № 1) не вбачається доказів виконання позивачем умов договору підряду, доказів виконанння саме позивачем монтажних робіт і використання власних будівельних матеріалів на об'єкті будівництва - бані. Вказані письмові документи не являються належними та допустимими доказами, підтверджуючими факт наявності у позивача права на стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 187468,25 гривень, як вартості безпідставно набутого майна, крім того, у справі наявні копії документів специфікації стінових елементів та розбреновки не містять будь-яких підписів ОСОБА_2

Окрім того, з наданих в судовому засіданні показів свідків судом також не встановлено фактів, які б слугували доказами на підтвердження заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

При цьому, слід також зазначити, що з урахуванням норм статті 601 Цивільного кодексу України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду (гроші, однорідні речі); 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов'язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Згідно із положеннями статті 601 Цивільного кодексу України вимоги, що зараховуються, мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом. При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо). Таким чином, суд визнає безпідставними посилання позивача на положення ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних вимог відповідача до нього на суму 120230,00 гривень та вимоги позивача на суму 307698,25 гривень, так як відповідачем не доведено належними та допустимими доказами існування підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 187468,25 гривень, як вартості безпідставно набутого майна та наявність такого зобов'язання у відповідача перед позивачем в ході судового розгляду справи не доведено.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Отже, в ході розгляду даної справи ФОП ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що ним на виконання умов договору підряду було збудовано з власних матеріалів будівлю з дерев'яного брусу - баню на виконання умов договору підряду та не довів існування підстав для стягнення з відповідача на його користь коштів в сумі 187 468,25 гривень, як відшкодування вартості виконаних ним монтажних робіт і використання власних будівельних матеріалів на об'єкті будівництва.

Оскільки доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано, у зв'язку з цим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 82, 141, 247, 265, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса : 08700, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про стягнення коштів відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.05.2018 року

Суддя Болобан В.Г.