УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року

м.Суми

Справа №583/2589/17

Номер провадження 22-ц/788/610/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А., Криворотенка В.І.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог. При цьому, позивач звертає увагу на ту обставину, що обовязок внесення записів у трудову книжку найманого працівника покладається на роботодавця, зокрема, запис про звільнення вноситься роботодавцем у день звільнення і повинен точно відповідати тексту наказу, після чого трудова книжка видається працівнику. Разом з тим, з текстом наказу про звільнення роботодавець не ознайомив її до цього часу, а трудова книжка з записом про її звільнення була оформлена лише 20 грудня 2017 року. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без розгляду її заяву про зміну позовних вимог, оскільки вона своєчасно звернулась до суду із такою заявою.

У свою чергу, відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому послалась на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Зокрема, відповідач вважає, що доводи позивача в частині стягнення недоплаченої заробітної плати спростовуються відомостями про нарахування і виплату їй заробітної плати у повному розмірі та відомостями податкової інспекції, які знаходяться в матеріалах даної цивільної справи. Крім того, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 зазначає, що затримка в оформленні трудової книжки позивача сталася не з вини роботодавця, оскільки згідно з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка зберігалася у працівника ОСОБА_1, яка без поважної причини своєчасно не надала її для внесення відповідних записів про розірвання з нею трудового договору. При цьому, відповідач вказала і на порушення позивачем порядку та строків подання заяви про зміну позову та на пропуск тримісячного строку для звернення до суду з даним позовом.

Разом з тим, 16 квітня 2018 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у звязку з її відмовою від позову.

Ураховуючи обставини того, що позивач в судове засідання 17 квітня 2018 року не зявилась, тому розгляд справи було відкладено на 04 травня 2018 року на 11.30 год. з повідомленням про це сторін. Також позивачці ОСОБА_1 був направлений лист з розясненням їй наслідків відмови від позову, про що йдеться у ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про відмову від позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 206, 373 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Із заяви ОСОБА_1, яка надійшла до апеляційного суду 04 травня 2018 року, вбачається, що позивач підтримала заяву про відмову від позову, а також в заяві вона повідомила, що наслідки відмови від позову їй розяснені, відомі та зрозумілі.

Таким чином, підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про її відмову від позовної заяви колегія суддів не вбачає, тому рішення суду першої інстанції належить визнати нечинним, а провадження у справі - закрити.

Враховуючи те, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відсутні підстави для вирішення питання про повернення судового збору з державного бюджету за подання апеляційної скарги у відповідності до ч. 2 ст. 142 ЦПК України

Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 4, 373, 374 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2018 року визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_3