Справа № 199/1515/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23.04.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2018 року, належить право власності на 2/3 частини житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпрі. Після смерті двоюрідного брата позивача, ОСОБА_4, відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпрі: 1/6 частину зазначеного будинку він фактично прийняв у спадок після його матері ОСОБА_5, померлої 05.06.1998 року, іншу 1/6 частину зазначеного будинку він фактично прийняв у спадок після його батька, ОСОБА_6, померлого 30.08.1998 року.

Позивач та її донька, відповідач по справі, постійно проживали та були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому фактично прийняли спадщину на 1/3 частину домоволодіння після смерті ОСОБА_4.

Відповідач по справі не визнає право позивача на успадковану 1/3 частину будинку, яку після своїх батьків фактично прийняв у спадок її брат, у звязку з чим звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті дядька, ОСОБА_4.

Позивач теж звернулась до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 06 березня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд захистити її інтереси та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпро, в порядку спадкування за законом після її брата, ОСОБА_4, померлого 25.02.2002 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідача в судове засідання не зявилась, не заперечувала проти позовних вимог та просила слухати справу у її відсутність, про що надала письмову заяву.

Представник третьої особи до суду не зявився, по дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не заперечував проти позовних вимог, просив суд слухати справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.02.2018 року, виданого Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-361, належить право власності на 2/3 частини житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпро.

25.02.2002 року помер двоюрідний брат позивача, ОСОБА_4, що підтверджується довідкою відділу реєстрації смерті у місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції від 17.02.2005 року. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпрі: 1/6 частину зазначеного будинку він фактично прийняв у спадок після його матері ОСОБА_5, померлої 05.06.1998 року, іншу 1/6 частину зазначеного будинку він фактично прийняв у спадок після його батька, ОСОБА_6, померлого 30.08.1998 року, оскільки на час смерті останніх був зареєстрований разом зі спадкодавцями, що підтверджується домовою книгою. 1/3 частина житлового будинку №8 по вулиці Балашовській в м. Дніпрі належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 20 грудня 1967 року, виданого АНД районним відділом комунального г7осподарства згідно рішення виконавчого комітету АНД районної Ради №1795 від 15.11.1967 року, зареєстрованого в ДМБТІ за реєстровим номером №111.

Родинні відносини позивача з двоюрідним братом, ОСОБА_4, підтверджуються наступним: свідоцтвом про народження від 05.07.1947 року № 757, ОСОБА_7, де вказано що її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.05.2009 року № 5, з якого вбачається що позивач уклала шлюб з ОСОБА_10, який зареєстровано 16.07.1977 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції; свідоцтвом про народження матері позивача - ОСОБА_11, від 13.08.1926 року, № 756, в якому зазначено, що її батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_13; свідоцтвом про укладення шлюбу матері позивача ОСОБА_11 із ОСОБА_8 від 25.11.1981 року, р/н № 243; записом про народження рідного брата матері позивача, ОСОБА_6, від 18.10.1924 року за № 883, в якому вказано що його батьками теж є ОСОБА_12 та ОСОБА_13; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_4 від 24.10.2017 року №0, у якому рідний брат матері позивача, ОСОБА_6, зазначений батьком ОСОБА_4; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які є батьками двоюрідного брата позивача, ОСОБА_4, від 24.10.2017 року №4.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Відповідно до пп. 3.3. Розділу 1 методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя схвалених рішенням науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі).

Позивач, відповідач по справі - ОСОБА_3, та ОСОБА_4 постійно проживали та були зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті останнього позивачка продовжує проживати у зазначеному будинку та зареєстрована в ньому й по сьогоднішній день.

Позивач звернулась до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 06 березня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити права позивача, то позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню. Так, за позивачем по справі підлягає визнанню право власності на 1/3 частину житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській у місті Дніпрі в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_4, померлого 25.02.2002 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 893,53 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України,ст.ст.548,549 ЦК УРСР, ст.ст. 1265, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місто Дніпро, вулиця Балашовська,8/1, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата, ОСОБА_4, померлого 25 лютого 2002 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 8 по вулиці Балашовській в м. Дніпрі, який в цілому складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 86,6 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м., у тому числі прибудова літ. А-1, прибудова літ.а3-1, прибудова літ а4-1,тамбур літ а5-1 з навісом літ.а; сараю літ.Е, вбиральні літ.Ж, літнього душу літ.З, альтанки літ.И, споруд №1,3-5,І.

Стягнути з ОСОБА_3 (місто Дніпро, вул. Балашовська,8/1, РНОКПП 7) на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 893,53 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя