№ 242/941/18
№ 4-с/242/10/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова І.В., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, шляхом направлення її 21.02.2018 року через засоби поштового зв'язку, на бездіяльність державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. В обґрунтування свої вимог зазначив, що в Уманському відділі державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції з 16.05.2016 року на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий Селидівським міським судом Донецької області № 242/174/15-ц (2/242/185/15) від 23.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в сумі 70000 грн. Проте з 17.09.2015 року рішення суду не виконане, вважає дії державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції неефективними та недостатніми, чим порушив його права на виконання рішення суду, порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, що включає виконання рішення суду у розумний строк, порушення ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує внутрішні ефективні засоби юридичного захисту, порушення ст. 7 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право мирно володіти своїм майном та порушення ст. 14 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

З огляду на викладене, заявник просив поновити строк звернення до суду із цією скарго, оскільки востаннє лист від Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області він отримав 13.02.2018 року; визнати незаконною бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду у справі №242/174/15-ц за період з дати 17 вересня 2015 року (дати визнання судом незаконної та скасування постанови від 07.08.2015 року державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження) і по даний час, тобто по 21 лютого 2018 року; визнати неефективними, недостатньо ефективними, несвоєчасними дії державного виконавця виконанню рішення суду за період з дати 17 вересня 2015 року і по даний час, тобто по 21.02.2018 року, адже неефективні та несвоєчасні дії державного виконавця призвели до невиконання рішення суду на протязі двох з половиною років; зобов'язати державного виконавця невідкладно виконати рішення суду по справі №242/174/15-ц використовуючи усі засоби для виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які ще не були виконані, з урахуванням доводів заявника.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, в судове засідання не з,явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду відзив на скаргу, в якій просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Заявник в обґрунтування пропуску строку звернення до суду із скаргою зазначав, що він лише 13.02.2018 року отримав лист від Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області про інформацію щодо виконання виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області № 242/174/15-ц (2/242/185/15) від 23.04.2015 р.

Враховуючи вимоги ст.. 127 ЦПК України, згідно якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, та враховуючи зазначені причини пропуску звернення до суду із відповідною скаргою, суд вважає за необхідне поновити заявнику строк звернення із відповідною скаргою до суду та розглянути дану скаргу.

При вирішенні питання про визнання незаконною бездіяльність державного виконавця по невиконанню рішення суду у справі №242/174/15-ц за період з дати 17 вересня 2015 року і по даний час, тобто по 21 лютого 2018 року, суд дослідивши матеріали скарги і надані представником Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області докази, приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 посилався на те, що виконавчий лист, виданий Селидівським міським судом Донецької області № 242/174/15-ц (2/242/185/15) від 23.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в сумі 70000 грн., який перебуває на виконанні в Уманському відділі державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, з 17.09.2015 року не виконується та державним виконавцем не вжито всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено право на звернення із скаргою до суду, згідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що 05.08.2015 року до Уманського МВДВС Уманського МРУЮ надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчий лист №242/174/15-ц, виданий Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 70000 грн.

Постановою державного виконавця Уманського МВДВС Уманського МРУЮ від 07.08.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.09.2015 року постанову державного виконавця Уманського МВДВС Уманського МРУЮ від 07.08.2015 року скасовано.

16.05.2016 року державним виконавцем Уманського МВДВС Уманського МРУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №242/174/15-ц.

Так, статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового виконання рішень, якими є :

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ст..13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Із наданих представником Уманського МВДВС Уманського МРУЮ копій матерілів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем у період з 16.05.2016 року по лютий 2018 року вживаються заходи визначені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема такі як: встановлення місця знаходження боржника, його доходу, майна та інше.

Неодноразово направлялись запити до ПФУ України, ДПС України, ДРР щодо наявності нерухомого майна, АТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк, ПАТ «ВТБ Банк», ОТП «Банк», ПАТ «Креді Агріколь», АТ «БМ Банку», ПАТ «Пумб», АТ «Укрсиббанку», ПАТ КБ «Приватбанк», Уманського відділу поліції, Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, Управління Держкадастру в Уманському районі та інше.

Крім того, із наданих матеріалів вбачається, що державним службовцем вжито усі права гарантовані ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: звертався до суду із подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, яке згідно із ухвалою Уманського міськрайонного суду від 27.02.2017 року задоволено; звертався із подання про розшук боржника, яке згідно із ухвалою Уманського міськрайонного суду від 07.06.2017 року задоволено, також вживаються дії щодо притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Таким чином, дослідивши надані суду доказі, суд дійшов висновку, що державним виконавцем у період з 16.05.2016 року по лютий 2018 року, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняються виконавчі дії, визначені ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд вважає, що бездіяльність державного виконавця по невиконанню виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області № 242/174/15-ц (2/242/185/15) від 23.04.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в сумі 70000 грн, не встановлена.

Відповідно до ч. 3 ст.. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 не обґрунтована та не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не встановлено бездіяльність державного виконавця по невиконанню виконавчого листа, виданого Селидівським міським судом Донецької області від 23.04.2015 р., а державний виконавець вживає всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо примусового виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя