Справа № 559/2434/18
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

14 листопада 2018 року м. Дубно Рівненської області

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування в частині ? свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в ? частині запис про державну реєстрацію прав власності, скасування і визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання право власності на спадщину за законом у виді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями

ВСТАНОВИВ:

До Дубенського міськрайонного суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування в частині ? свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в ? частині запис про державну реєстрацію прав власності, скасування і визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання право власності на спадщину за законом у виді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок №54 а по вул. Львівській в м. Дубно Рівненської області та земельну ділянку розміром 0,0762 га (кадастровий номер 56 003 0085) та заборонити ОСОБА_2 чинити їй перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями №54 а по вул. Львівській в м.Дубно Рівненської області та земельною ділянкою до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Свою заяву обґрунтовує тим, що предметом позову є спірне майно, а саме житловий будинок №54 а по вул.Львівській в м.Дубно Рівненської області та земельна ділянка розміром 0,0762 га (кадастровий номер 56 003 0085), яка розташована в м.Дубно по вул. Львівській,54 а. Вказане майно належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 З метою захисту прав та охоронюваних інтересів позивача, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешти на спірне майно та заборони ОСОБА_2 чинити їй перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви справи, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів позову та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є житловий будинок та земельна ділянка по вул. Львівській 54 а в м.Дубно Рівненської області, тому відчуження відповідачем належного їй нерухомого майна може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення про задоволення позову.

З наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме видно, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить будинок за адресою вул. Львівська, 54 а в м.Дубно Рівненської області. Також ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0762га по вул.Львівській 54 а в м.Дубно Рівненської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що вимога про забезпечення в частині накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про заборону ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком з господарськими будівлями за адресою вул.Львівська, 54 а в м.Дубно Рівненської області встановлено наступне.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

З аналізу наведеної статті вбачається, що законом не передбачено такий захід забезпечення позову, як заборона чинити будь-які перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою.

Таким чином, суд вважає, що вимога заявника про забезпечення позову у такий вид у даному випадку не є заходом забезпечення позову в розумінні п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, а способом захисту права, який передбачений ст.16 ЦК України, тому у задоволенні вимоги заявника про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком за адресою вул. Львівська, 54а в м.Дубно Рівненської області - слід відмовити.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Відповідно ч. 6 ст.154 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.149, п.п.1, 2 ч.1 ст.150, ст.151, ч.10 ст.153, ст.154, ч. 1 ст.157, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування в частині ? свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно в ? частині запис про державну реєстрацію прав власності, скасування і визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання право власності на спадщину за законом у виді ? частини житлового будинку з господарськими будівлями задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок №54а по вул. Львівській в м..Дубно Рівненської області та на земельну ділянку розміром 0,0762 га (кадастровий номер 56 003 0085), яка розташована в м.Дубно по вул. Львівській,54 а, що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

В задоволенні решті вимог відмовити.

Копію ухвали негайно направити до Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (вул.Грушевського, 134 м.Дубно Рівненської області) - для виконання та сторонам - для відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: