Справа 206/4900/18
Провадження 2/206/1351/18
08 листопада 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді - Кушнірчука Р.О.,
при секретареві судового засідання - Соловйовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
представника позивача ОСОБА_3,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги,49/114.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником квартири №114 в будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги,49/114. В цій же квартирі, вона мешкає разом з донькою. З 29 січня 2015 року в її ж квартирі зареєструвалась відповідачка ОСОБА_2 Проте, з січня 2017 року та по теперішній час відповідачка за адресою спірної квартири не мешкає. Інша адреса проживання відповідача їй не відома. Крім того, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не займається утриманням квартири з моменту її фактичного не проживання і по теперішній час. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Між нею та відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо користування житлом або збереження права користування ним на час її відсутності. Отже, враховуючи, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше, ніж один рік, то вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на його задоволенні.
Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та з посиланням на ухвалення рішення відповідно до вимог діючого законодавства.
Заслухав доводи представника позивача, покази свідків, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.
Відповідно довідки про склад сімї за №6262 від 15 серпня 2018 року в квартирі №114, будинку №49 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро зареєстровані: позивач ОСОБА_1, донька позивачки ОСОБА_4, невістка позивачки ОСОБА_2 (а.с.9).
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідачка не проживає за адресою спірної квартири з січня 2017 року.
Дана обставина підтверджується, зокрема актом Комунального підприємства Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про не проживання відповідача за адресою спірної квартири та показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судовому засіданні зазначили, що відповідачка ніколи не мешкала за адресою спірної квартири, а більше року тому, взагалі виїхала з країни та припинила підтримувати будь-який звязок з позивачем.
Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Отже, виходячи з викладеного та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача за адресою спірної квартири та про наявність домовленості відповідача з позивачем щодо її відсутності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири № 114 в будинку № 49 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро (Дніпропетровськ).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.
Повний текст судового рішення складений 13 листопада 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук