Справа №522/2932/16-ц
Провадження № 2-п/522/326/18
УХВАЛА

17 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заявуОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 30.11.2018 року звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення суду, ухваленого суддею Тарасовим А.В. 22.06.2016 року.

В обґрунтування заяви вказав, що він не знав про існування цивільної справи, судових повісток не отримував, а його дитина ОСОБА_4 нормально розвивається, згідно свого віку та немає жодних обмежень у фізичному чи психічному розвитку.

Разом з заявою надійшла заява про поновлення пропущеного процесуального строку, яка мотивована тим, що про існування заочного рішення суду відповідачу стало відомо 31.10.2018 рок під час ознайомлення зі справою в архіві Приморського районного суду м. Одеси та з матеріалами виконавчого провадження.

Справа на підставі протоколу розподілу судової справи надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 17.12.2018 року.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року у справі №522/2932/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно та аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Після надходження позову до суду суд надіслав запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області для підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1, згідно відповіді відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Судові повістки направлялися на адресу реєстрації місця проживання відповідача, проте поштова кореспонденція поверталася до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Також з довідкового аркуша (а.с.41) вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 06.11.2018 року.

Тож, причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання та пропуску строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення є поважними.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зважаючи, що причини неявки відповідача у судові засідання поважні, зважаючи, що ознайомився з матеріалами справи ОСОБА_1 06.11.2018 року, суд вважає за можливе поновити йому пропущений процесуальний строк.

Проте, підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

До заяви про перегляд заочного рішення додано копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_5, копія довіреності від 22.11.2018 року.

Жодних доказів, щоб мали істотне значення для вирішення справи відповідач не надавав. Посилання позивача на нормальний розвиток дитини та відсутність захворювань також не підтверджується належними, допустимими, достовірними доказами.

Суд враховує, що заявником не додано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, про відсутність обох вимог для проведення перегляду заочного рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надав, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 19.12.2018 року.

Суддя: В.Я.Бондар