РІШЕННЯ

іменем України

"19" квітня 2018 р. Справа № 145/252/18

Провадження № 2/145/356/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування внаслідок ДТП в порядку регресу,

встановив:

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в особі представника ТОВ «Бізнес Ассіст» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» кошти в сумі 80 234,77грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26 жовтня 2015 р., близько 21 год. 20 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який отримав тілесні ушкодження.

На підставі Страхового акту № АЕ.3222396Х0001.01 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 78 472,77 гривень.

Позов обґрунтовує положеннями п.п.а, в ст. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судове засідання представник позивача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ОСОБА_4 не з'явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Подала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов задоволити (а.с.81).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов не визнали, вважають його безпідставним, мотивуючи тим, що на момент ДТП 26.10.2016 року ОСОБА_1 не перебував у стані сп'яніння, не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, він не пам'ятає, чи у нього брали кров, оскільки, внаслідок отриманих травм він втрачав свідомість. В день ДТП він алкогольних напоїв не вживав. Місце ДТП самовільно він не залишав. З місця ДТП його було доставлено в кареті швидкої допомоги до Тульчинської лікарні.

Залучений судом як третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причин неявки не повідомлено.

Суд, вислухавши відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, входячи з наступного.

26 жовтня 2015 року, близько 21 год. 20 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_3, рухаючись в напрямку смт. Шпиків Тульчинського району зі сторони Могилів-Подільського по правій смузі проїзної частини у порушення вимог п.п. 10.1, 19.3 ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу в момент об'єктивної появи у полі його зору автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, який рухався навпроти в зустрічному напрямку, в сторону смт. Рахни Лісові Шаргородського району, побачивши зустрічне світло фар, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, не зупинився, не змінюючи смугу руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_3 В результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переломів другого, третього, четвертого, п'ятого та шостого ребер праворуч, гемопневмоторакса справа, дренажа по Бюлау, закритого перелому дистальної третини лівої ключиці, вторинно-відкритого багато-дрібно-велико уламкового перелому верхньої третини променя та ліктьової кісток правого передпліччя зі зміщенням, закритого великоуламкового, подвійного перелому середньої та нижньої третини лівої степеневої кістки зі зміщенням, закритого перелому головки малогомілкової кістки без зміщення, крайового перелому медіального виростка великогомілкової кістки, перелома-вивиха чевнико-подібної кісточки, крайового перелому кубовидної кісточки, перелому 1-ої клиноподібної кісточки без зміщення, багато уламкового перелому тіла та шийки п'яткової кістки, перелому латеральної клиноподібної кісточки, забійно-рваних ран, саден та підшкірних гематом в області обличчя, тулуба, обох верхніх та обох нижніх кінцівок, травматичного шоку важкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Вказані обставини встановлені вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року, який набрав законної сили 22 червня 2017 року.

На час даного ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована Прат СК «ПЗУ Україна» згідно полісу №АЕ/3222396 від 14.05.2015 року (а.с.27).

Вищевказаними вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року присуджено з ПрАТ СК « ПЗУ «Україна» на користь ОСОБА_3 у відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та у звязку з придбанням ліків в сумі 73 472 грн. 72 коп., у відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу 50 000 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

На виконання вироку суду ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 78 472 грн. 77 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6873 від 14 листопада 2016 року.

Відповідно до п. «а» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом «в» ст. 38.1.1 даного Закону передбачено право страховика подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)

Проте, належних, допустимих та переконливих доказів на обґрунтування даних обставин позивачем суду не надано.

Протокол огляду від 27.10.2015 року флакону з венозною кровю ОСОБА_1 та висновок експерта №586 від 29.10.2015 року про наявність етилового спирту в крові відповідача, про які йдеться у вироці Тульчинського райсуду від 24.10.2016 року, вказаним судом у даному вироці визнано недопустимими доказами, оскільки вони отримані не в порядку, встановленому КПК України не у відповідності ч.3 ст. 245 та ст. 241 КПК України за відсутності постанови прокурора на освідування та згоди ОСОБА_1 на відібрання крові. При ухваленні даного вироку суд не визнав доведеною обставиною, що обтяжує покарання перебування обвинуваченого в стані сп'яніння.

Зазначені висновки суду підтримані Апеляційним судом Вінницької області в ухвалі від 22.06.2017 року, постановленій за результатами апеляційного перегляду вироку Тульчинського районного суду від 24.10.2016 року (а.с.98-100).

Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом ( такі докази є недопустимими ).

Слід також зазначити, що ухвалою Тиврівського районного суду від 19.09.2017 року ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Тульчинського районного суду від 24.10.2016 року, що змінений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2017 року, на підставі п. «в», п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», застосування якого неможливе у разі вчинення кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст. 286 КК України у стані алкогольного спяніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів (п. «е» ст. 9 даного Закону ).

Так само, у справі не надано доказів про самовільне залишення ОСОБА_1 місця ДТП чи про його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5 - 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

вирішив:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування внаслідок ДТП в порядку регресу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 28 квітня 2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя: ОСОБА_5