ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/67/18

Головуючий у першій інстанції - Майборода С.М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/49/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,

секретар - Поклад Д.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_2, відповідачі - Седнівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», треті особи - Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

за участі: ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року у складі судді Майборода С.М., повний текст якого складено 30 травня 2018 року у м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, треті особи: Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2018 року до участі у справі був залучений в якості співвідповідача ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля».

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та визнати за ним як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, право на земельну частку (пай) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», що знаходиться на території Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, посилаючись на порушення вимог матеріального і процесуального закону.

Доводи скарги зводяться до того, що висновок суду про те, що список, доданий до розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 20.12.2005 року не є списком членів колективного сільськогосподарського підприємства і тому, працівники ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» не мали і не мають права на земельні частки (паї), є необґрунтованим та невірним, оскільки згідно з ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання. Розпорядження від 20.12.2005 року № 657 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» Седнівської селищної ради та передачу земельних ділянок (паїв) у власність громадян», на даний час чинне і не скасовано, і оскільки даним розпорядженням був здійснений розподіл земельних часток (паїв) серед працівників ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», ОСОБА_5 набула право на земельну частку (пай).

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не було доведено, що ОСОБА_5 за життя набула право на земельну частку (пай) із земель ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», а отже, таке право не може бути успадковане її спадкоємцем ОСОБА_2

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 3384 (а. с. 17).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла онуку - ОСОБА_2 (а. с. 15).

Звернувшись до нотаріальної контори, ОСОБА_2 прийняв спадщину, проте, оформити спадкове право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_5, не зміг в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів померлої на цю земельну частку.

Так, розпорядженням Чернігівської районної державної адміністрації від 20.12.2005 року № 657 «Про погодження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» Седнівської селищної ради та передачу земельних ділянок (паїв) у власність громадян» був погоджений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» на території Седнівської селищної ради, погоджено положення «Про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні ділянки (паї) у фізичних гектарах та грошовому виразі громадянам, доручено районному відділу земельних ресурсів разом з проектною організацією - багатопрофільним науково - виробничим підприємством забезпечити роботи по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам - працівникам ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» та пенсіонерам з їх числа (а. с. 25).

До вказаного розпорядження був доданий Додаток № 3 у вигляді списку громадян - працівників ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» та пенсіонерам з їх числа, які мають право на земельну частку (пай), в якому під № 390 мається запис ОСОБА_5 (а. с. 31-32).

Відповідно до положень статті 5 Земельного кодексу України 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства.

Частина 2 статті 23 Земельного кодексу України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству з зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з роз'ясненнями п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну ділянку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 та відповідні норми ЦК УРСР.

Виходячи з зазначеного та враховуючи, що ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля» не мало статусу колективного сільськогосподарського підприємства, державний акт на право колективної власності на землю підприємству не видавався, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що право на спадкування земельної частки (паю) ОСОБА_2 не має, оскільки не встановлено, що за життя ОСОБА_5 набула право на земельну частку (пай) із земель ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», так як, право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству. Крім того, судом вірно враховані наявні в документах розбіжності щодо по-батькові померлої, зокрема, у свідоцтві про смерть (а. с. 17) зазначено по-батькові «ОСОБА_5», в Додатку № 3 до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 20.12.2005 року № 657 під № 390 мається запис «ОСОБА_5», аналогічно по-батькові «ОСОБА_5» зазначено і у Списку працівників та пенсіонерів ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», що доданий до протоколу № 3 зборів громадян-працівників підприємства (а. с. 19-21). Зазначене свідчить, що є не доведеним, що саме спадкодавець була включена до вказаного списку громадян - працівників ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля».

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, перевірив їх доказами, які оцінив на предмет належності, допустимості, достатності та взаємного зв'язку, та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, отже, рішення суду є законним і обґрунтованим, і відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, в зв'язку з чим, апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 13.11.2018 року.

Головуючий: Судді: