РІШЕННЯ

іменем України

"24" квітня 2018 р. 145/471/18

2-о/145/53/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 24 червня 2017 року в селі Бруслинів Літинського району Вінницької області помер її син ОСОБА_2. Він до дня смерті проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка квартири № 4 в будинку №11, яка розташована по площі Перемоги в селі Могилівка Жмеринського району Вінницької області і належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11 від 26 листопада 2007 року.

Вона з 2010 року по теперішній час постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя її син своїм майном не розпорядився. Вона спадкоємиця першої черги спадкування за законом після смерті сина і бажає прийняти спадщину. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті сина є її чоловік, батько померлого, ОСОБА_3, він спадщину після смерті сина не прийняв, на неї не претендує і приймати її не бажає. Відповідно до рішення Тиврівського районного суду від 28 лютого 2017 року шлюб між її сином та ОСОБА_4 було розірвано, дітей у її сина не було.

З 2010 року і по сьогоднішній день вона постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті сина вона проживала разом з ним за вказаною адресою та вела з ним спільне господарство. Але вона не зареєструвалась за місцем свого фактичного проживання.

На день смерті сина вона проживала разом з ним і відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, так як не відмовилась від неї протягом шестимісячного строку. Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала.

Нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, так як на день смерті сина вона була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, площа ПеремогиАДРЕСА_1.

Просить встановити факт її постійного проживання з сином, ОСОБА_2, в селі Селище Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Щаслива, будинок 50, на день його смерті, яка сталась 24 червня 2017 року в с. Бруслинів Літинського р-ну Вінницької обл.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просить її задоволити з підстав, викладених у ній, пояснила, що їй в спадщину залишилась хата в с. Селище, по вул. Щаслива, 50, ще до смерті бабушки. Туди перейшли жити вона, її син і його дружина, там приписався лише її син. 28.02.2017 року її син розлучився, але невістка ще раніше пішла від нього. Син працював в охороні ставків у Літинському р-ні і там на роботі помер.

Представник заінтересованої особи Селищенської сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе заяву задоволити, так як факт, що на день смерті сина заявниці, ОСОБА_2, вона постійно проживала разом з ним стверджується довідками виконавчого комітету Селищенської сільської ради № 192 (а.с. 10) та №193 (а.с. 9) від 12 березня 2018 року, в даних довідках вказано, що заявниця до дня смерті свого сина, ОСОБА_2, який помер 24 червня 2017 року проживала разом з ним однією сім'єю (без реєстрації) в селі Селище Тиврівського району Вінницької області по вулиці Щаслива будинок 50, та показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що заявниця із сім'єю жила в с. Могилівці в гуртожитку, а біля 10 років назад переїхала вся сім'я (чоловік, син і дочка). В 2010 році син і невістка одружились, стали жити з ними, а в 2017 році в лютому місяці вони розлучились. Син помер, будучи на роботі в Літинському районі.

Свідок ОСОБА_6 дала показання про те, що вона дочка заявниці, Брат проживав ІНФОРМАЦІЯ_5, а потім мав робити ремонт і вони всі перейшли в хату, яку вони побудували по вул. Бумовій, 32.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 315-319 ЦПК України

вирішив:

Заяву задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання факт постійного проживання ОСОБА_1 з сином, ОСОБА_2, в селі Селище Тиврівського району Вінницької області, по вулиці Щаслива, будинок 50, на день його смерті, яка сталась 24 червня 2017 року в с. Бруслинів Літинського р-ну Вінницької обл.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 03.05.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.