Справа № 525/920/17
Номер провадження 2/525/19/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У вересні 2017 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 22.07.2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 9395,70 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Правилами користуванням платіжною карткою та Тарифами банку.

Отримані відповідачем кошти до моменту подання позовної заяви до суду банку не повернуті.

Відповідач порушив умови договору, в звязку з чим у нього станом на 17.08.2017 року виникла заборгованість в сумі 18999,89 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 8678,30 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2979,57 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 6134,60 грн., штраф в сумі 1207,42 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 18999,89 грн. та 1600 грн. 00 коп. судових витрат.

В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні визнали позовні вимоги позивача частково, підтримали в суді заяву про застосування до пені строку позовної давності в один рік, яку подали у підготовчому провадженні, не визнали суму фіксованого штрафу, посилаючись на аргументи викладені у письмовій заяві, яка подана до суду.

Суд, заслухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 20.01.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № без номера, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 9395,70 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Генеральної угод, Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 6-30).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит.

Відповідачем ОСОБА_1 порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого він має прострочену заборгованість станом на 17.08.2017 року в сумі 2979,57 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 6134,60 грн., штраф в сумі 1207,42 грн. (а.с. 4).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позовні вимоги в частині стягнення 1207,42 грн. штрафу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України.

Суд також застосовує позовну давність за заявою сторони відповідача до вимоги про стягнення заборгованості по пені в сумі 6134,60 гривень, відповідно до ст. 258 ЦК України яка становить один рік. При визначенні відповідної суми заборгованості за пенею, суд користується наданим позивачем розрахунком (а.с. 4), та відомостями про те, що позовну заяву надіслано на адресу суду 31.08.2017 року, відповідно до відомостей про час відправлення, які зазначені на конверті, що надійшов на адресу суду (а.с. 40). З огляду на те, що окремий розрахунок щодо суми пені та комісії до суду не надано, суд приймає зазначену вище суму тільки як пеню, що була нарахована на відповідача у зв'язку з не виконанням зобов'язання. Розрахунок суми пені за один рік з моменту подання позову до суду, складає 3510,43 гривень (сума пені на 21.08.2016 року = 2624,17 гривень, сума пені на 17.08.2017 року = 6134,60 гривень, різниця даних сум складає суму пені за один рік 6134,60 2624,17 = 3510,43). Тому сума заборгованості за пенею з урахування строку позовної давності становить 3510,43 гривень, яку слід стягнути з відповідача.

Загальна сума заборгованості визначена судом складає суму 16375,72 (шістнадцять тисяч триста сімдесят п'ять) гривень 72 копійки.

Таким чином, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 16375,27 грн., тобто 92,63 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 1482,03 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284, Розділом ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження юридичної адреси: вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, до ОСОБА_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", заборгованість за кредитним договором від 22 липня 2015 року в сумі 16375,72 (шістнадцять тисяч триста сімдесят п'ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", судові витрати в сумі 1482,03 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривні 03 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2018 року.

Суддя Ю.І. Ячало