Справа № 372/3352/18
Провадження 2-1780/18
ухвала

02 листопада 2018 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши позовну заяву по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з даною позовною заявою.

При вирішенні питання про відкриття провадження в даній цивільній справі, зясована невідповідність форми і змісту позову певним вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Зі змісту позову вбачається, що підставою для звернення до суду з позовом стало накладення арешту на майно позивача, проте, в обґрунтування позову позивач зазначає, що діями Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області порушено право позивача, а тому оскаржує дії державного виконавця під час здійснення тим виконавчих дій, тому позивач і заявляє вимогу про скасування постанови державного виконавця. Разом з тим, законом передбачений спеціальний порядок оскарження дій державного виконавця для сторін виконавчого провадження, що неодноразово роз'яснювалось судами касаційних інстанцій (п.19 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», п.п. 5, 6 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах"). Тож оскарження дій державного виконавця має відбуватись не в порядку позовного провадження цивільного судочинства, а виключно шляхом подання скарги в цивільному судочинстві в порядку судового контролю за виконанням судових рішень або позову до адміністративного суду.

Натомість, обґрунтування підстав в позовній заяві є суперечливим, оскільки позивач заявляє вимогу про зняття арешту з майна боржника (що може бути предметом окремого судового розгляду за умови правомірності дій державного виконавця) та заявляє, що дії державного виконавця є протиправними і тому просить скасувати прийняту ним постанову (що може бути предметом окремого судового розгляду, за даних обставин, лише в порядку судового контролю (Розділ VІІ ЦПК) та має наслідком зняття обмежень, встановлених рішеннями державного виконавцями, які у разі їх визнання судом протиправними будуть скасовані).

Таким чином, позивач має визначитись з підставами його звернення до суду.

Крім того, відповідно до п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, документи про право власності на майно, кредитні зобов'язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно.

Також в п.2 вказаної Постанови, зазначається, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Однак, в порушення даної вимоги, матеріали позовної заяви не містять належним чином завірені копії акта опису та арешту майна, копії постанови про арешт майна ОСОБА_1, та невірно вказано процесуальний статус сторін.

Також, в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, а надані копії письмових доказів не містять належного засвідчення, а саме на копіях документів відсутні підписи та дати такого посвідчення.

За таких обставин, вимоги ЦПК України щодо предявлення позову не дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна - залишити без руху, надавши позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: