Справа №639/6451/17
Провадження №2/639/392/18
16 квітня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря - Тіщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Об'єднана Харківська товарно-сировинна біржа «Україна», Держаний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С., Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування, -
30.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіми особами зазначені Об'єднана Харківська товарно-сировинна біржа «Україна», Держаний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С., Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. Позивач позовні вимоги уточнив та просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, витребувати з чужого незаконного володіння вищезазначену квартиру у ОСОБА_3, а також визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1
В 1999 році ОСОБА_6 тяжко захворіла, тому позивач та його батько також переїхали до заміського будинку, де доглядали бабусю та займались її лікуванням. 27.08.1999 року бабуся склала заповіт №12, яким заповідала все своє майно, в тому числі спірну квартиру батьку позивача ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом. ОСОБА_7, батько позивача, у встановлений законом строк 27.08.2000 року звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримав.
В 2014 році ОСОБА_7 відбув у відрядження в зону АТО, а в 2015 році в зону АТО відбув також и позивач ОСОБА_1, в спірній квартирі залишилась проживати дружина позивача ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_7 загинув у зоні АТО, про що видано відповідне свідоцтво про смерть від 07.10.2016 року. Заповіту останній не залишив, після його смерті єдиним спадкоємцем залишився позивач ОСОБА_1, який у встановлений законом строк 11.10.2016 року звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримав, оскільки був змушений повернутись на службу в зону АТО.
28.07.2017 року ОСОБА_2 продано спірну квартиру ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу №3488, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Лавіндою Н.О.
При цьому позивач стверджує, що весь час разом зі своєю сім'єю він проживав в спірній квартирі, сплачував комунальні послуги та робив капітальний і поточний ремонти, жодні особи квартиру на предмет продажу не оглядали. Однак 06.11.2017 року П'ятою ХДНК позивачу було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки існує запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об'єктів нерухомого майна про належність права власності іншій особі, у зв'язку з чим позивач звернувся до національної поліції з проханням з'ясувати обставини шахрайських дій ОСОБА_2 і ОСОБА_3, внаслідок яких квартира позивача вийшла з його власності.
Посилаючись на норму ст.ст.16, 228, 388 ЦК України та роз'яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» позивач зазначає, що нікчемним правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Також посилаючись на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 року за №24-150/0/4-13, а також п.8 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року позивач вказує, що право власності на нерухоме майно, відчужене особою, яка не мала на це права, виникає у добросовісного набувача з моменту реєстрації права власності, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України воно не може бути витребувано у нього.
Таким чином, через реєстрацію договору купівлі-продажу від 28.07.2016 року позивач фактично позбавлений зареєструвати право власності на спірну квартиру за собою, у зв'язку з чим для відновлення його прав вважає за необхідне витребувати з чужого незаконного володіння спірну квартиру, скасувати рішення про державну реєстрацію спірної квартири за ОСОБА_3 та за ОСОБА_2, а також, посилаючись на ст.ст. 1220, 1218, 1268 ЦК України визнати за позивачем право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.
Під час розгляду справи позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову, яке задоволено ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.11.2017 року шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти будь-які нотаріальні дії з передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 на яку накладено арешт.
Також ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. На виконання ухвали судом отримані письмові докази.
Позивачем надані письмові пояснення, які відповідають викладеним в позові обставинам та містять посилання на отримані судом докази на підтвердження позовних вимог.
В судове засідання сторони та треті особи не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи в його відсутність за наявності письмових пояснень та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явились, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзивів та заперечень не надавали, у зв'язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Треті особи Об'єднана Харківська товарно-сировинна біржа «Україна», правонаступником якої є Харківська товарна біржа, Держаний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С. в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи наступне.
Спірною є квартира АДРЕСА_1.
На даний час право власності на спірну квартиру зареєстровано 28.07.2017 року за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу вказаної квартири серія та номер 3488, посвідченого і виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією договору купівлі продажу квартири від 28.07.2017 року, укладеного між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_3 (а.с.14-16, 122).
В свою чергу спірна квартира отримана ОСОБА_2 у власність на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 20.10.1999 року №974 (біржевого контракту), укладеного між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_2 в Об'єднаній Харківській товарно-сировинній біржі «Україна», що вбачається з дубліката вказаного договору №Д-11 від 22.08.2001 року, виданого і підписаного Президентом Харківської товарної біржі «Україна» ОСОБА_9 (а.с.14-15, 124). Саме на підставі дублікату вказаного договору №Д-11 від 22.08.2001 року, а також довідки серія та номер 370, виданої 21.07.2017 року Харківською товарною біржею державним реєстратором Радіоновим О.С. Харківської районної державної адміністрації Харківської області прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2, що підтверджується копією відповідного витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.125 зворот, 127-129), який було надано приватному нотаріусу ХМНО Лавінда Н.О. під час оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири від 28.07.2017 року, що підтверджується матеріалами нотаріальної справи (а.с.122-158).
Разом з тим, в листі від 06.11.2017 року у відповідь на запит Державного нотаріуса П'ятої Державної нотаріальної контори Печко О.С. Президентом Харківської Товарної Біржі ОСОБА_11 повідомлено, що Харківська Товарна Біржа була утворена шляхом злиття з Об'єднаною Харківською товарно-сировинною біржею «Україна» у 1993 році. На Харківській товарній біржі зберігаються архіви ОХТСБ «Україна» з 1992-1993 р.р., з 1993 року торгівельний знак об'єднана товарно-сировинна біржа «Україна» припинив своє існування. Договір купівлі-продажу нерухомості №974 від 20.10.1999 р. між продавцем «ОСОБА_6» та покупцем «ОСОБА_2» на Харківській товарній біржі не укладався. Стосовно питання видачі дублікату №Д-11від 22.08.2001 року документи за цей період передані на зберігання до архіву. Довідка за вих. №370 від 21.07.2017 року на ім'я ОСОБА_12 на Харківській товарній біржі ніколи не видавалась. Керівником (Президентом) Харківської товарної біржі станом на 10.10.1999 р. та станом на 22.08.2001 року був ОСОБА_9, а з 14.02.2017 року по теперішній час - ОСОБА_11 (а.с.69).
ОСОБА_6 27.08.1999 року склала заповіт, яким все належне їй майно на день смерті в тому числі приватизовану квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_7, що підтверджується копією заповіту (а.с.24, 249).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 роки ОСОБА_6 померла, про що 24.08.2000 року зроблено відповідний запис №8357 Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану і видано свідоцтво НОМЕР_4 (а.с. 21).
27.08.2000 року ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_6 звернувся з заявою про прийняття спадщини, що вбачається з копії заяви і заведеної спадкової справи №544/00 (а.с.170-171)
Пізніше померли інші родичі позивача - ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 26 років і ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 43 роки, що підтверджено копіями відповідних свідоцтв про смерть (а.с.19-20).
Відповідно до ч.1, 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 228 ЦК України передбачає правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Відповідно до ч.ч.1,2 зазначеної статті правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
В даному випадку договір купівлі-продажу спірної квартири від 20.10.1999 року №974, укладений між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_2 (біржевий контракт), посвідчений Об'єднаною Харківською товарно-сировинною біржею «Україна» та дублікат вказаного договору №Д-11 від 22.08.2001 року, виданий і підписаний Президентом Харківської товарної біржі ОСОБА_9 порушує публічний порядок, оскільки спрямований на незаконне заволодіння майна фізичних осіб, тому є нікчимним. Такий висновок витікає з вивчених судом доказів, з яких вбачається, що Об'єднана товарно-сировинна біржа «Україна» припинила своє існування в 1993 році, тому в 1999 році договір (біржевий контракт) між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не укладався в Об'єднаній Харківській товарно-сировинні біржі «Україна», копія такого договору відсутня, дублікат вказаного договору №Д-11 від 22.08.2001 року не відповідає дійсності.
Враховуючи дану обставину, ОСОБА_2 не придбавши права власності у передбаченому законом порядку на спірну квартиру не мав права відчужувати її, в тому числі за відплатним договором купівлі-продажу від 28.07.2017 року ОСОБА_3, який призюмується добросовісним набувачем через недоведеність в судовому засіданні протилежного і відсутність у суду відомостей щодо обізнаності ОСОБА_3 стосовно відсутності у ОСОБА_2 права власності на спірне майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 ЦК України.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( стаття 1233 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ст.1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
У зв'язку з викладеним, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 померла, залишивши заповіт на ім'я ОСОБА_7, який прийняв спадщину в тому числі у вигляді спірної квартири у встановленому законом порядку, однак не встиг оформити спадкові права і помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а після його смерті єдиний спадкоємець першої черги за законом син спадкодавця ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру йому відмовлено через реєстрацію права власності за іншою особою, у позивача ОСОБА_1 виникло право на звернення до суду з даним позовом.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до закріпленого у ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч. 1ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Таким чином, відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вправі ставити питання про витребування даного майна у добросовісного набувача ОСОБА_3, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття і таке майно вибуло з володіння власника не з його волі.
Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі шляхом витребування з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 і визнання за ОСОБА_1 права власності на вказану спірну квартиру в порядку спадкування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться,зокрема, на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Частиною 2 ст. 27 вищевказаного Закону України передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Враховуючи наведені положення закону, оскільки окремого рішення суду для визнання правочину нікчимним законом не вимагається, підлягають скасуванню рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та за ОСОБА_2 через нікчемність правочину, який став підставою для прийняття таких рішень і витребування спірного майна власником ОСОБА_17 з чужого незаконного володіння, позов якого задоволено.
Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів в рівних частках на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнений на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, що підтверджено відповідним безтерміновим посвідченням серії АБ №257131 (а.с.31), оскільки справа пов'язана з порушенням його прав. При цьому судовий збір визначається судом відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1 відсотку ціни позову майнового характеру, виходячи з вартості спірної квартири в розмірі 500854 грн., визначеної відповідно до наданого позивачем звіту про оцінку нерухомого майна (а.с.35-57). Таким чином, з кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2504 грн. на загальну суму 5008 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 228, 387, 388, 1216-1218, 1220, 1223, 1233, 1261, 1268, 1269 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Об'єднана Харківська товарно-сировинна біржа «Україна», Держаний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С., Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О. про скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1
Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.
Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі по 2504 (дві тисячі п'ятсот чотири) гривні 00 копійок - з кожного окремо.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_6, виданий Красноградським РВУМВС України в Харківській області 29.10.2002 року, проживає та зареєстрований за адресою: 63374, Харківська область, Красноградський р-н, с. Садове;

Відповідачі:

-ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2;

-ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3;

Треті особи:

-Об'єднана Харківська товарно-сировинна біржа «Україна»,місцезнаходження: м. Харків, вул. Університетська, буд. 5;

-Держаний реєстратор Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонов О.С., місцезнаходження: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 157-А;

-Приватний нотаріус ХМНО Лавінда Н.О., місцезнаходження: АДРЕСА_4

Повне рішення складено 02.05.2018 року.

Суддя Н.В.Баркова