гСправа № 358/1347/17 Провадження № 2/358/84/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

відповідачки ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2310 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 8 серпня 2017 року близько 12 години 35 хвилин собаки, що належать відповідачам по справі, будучи не на повідках та без

намордників, напали та поїли належні їй 7 індиків. Вказані обставини підтверджуються копією постанови Богуславського районного суду від 15.09.2017 року, якою її чоловіка ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він застрелив собаку, належну ОСОБА_7, а також листом від 26.09.2017 року, з якого вбачається, що адміністративна комісія при виконкомі Саварської сільської ради притягнула відповідача ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.154 КУпАП.

Відповідно ст.19 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною.

Однак відповідачі порушили вказані норми законодавства, внаслідок чого їй було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Матеріальна шкода полягає в тому, що неправомірними діями відповідачів, а саме в неналежному утриманні домашньої собаки було знищено належні їй індики в кількості 7 штук. На той час вага одного індика становила 3 кг. Відповідно до довідки № 6 від 28 березня 2018 року виданої Богуславським ринком Київської регіонспоживспілки вартість одного кілограма м'яса індика становить 110 (сто десять) гривень. Вартість матеріального збитку спричиненого внаслідок знищення індиків становить 2310 (дві тисячі триста десять) гривень.

Моральна шкода полягає в тому, що позивачка зазнала сильного негативного душевного переживання внаслідок заподіяння шкоди її майну, а саме - знищення індиків, яких вона тривалий час відгодовувала і вже не зможе забезпечити себе та своїх рідних необхідною кількістю корисного м'яса індика, чи отримати прибуток від їх продажу. В наслідок раптового хвилювання вона змушена була звертатись за медичною допомогою, що підтверджується довідкою № 283. За таких обставин оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Посилаючись на положення ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1190 ЦК України позивачка просить задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що 08 серпня 2017 року близько 10.00 години він разом із своєю дружиною ОСОБА_7 прийшли в гості до своєї дочки ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_1, де відзначали річницю сватання. З ними прибігла їх собака, яку вони прив'язали в дворі.

В той день їх дочку прийшли привітати ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які бачили за яких обставин ОСОБА_6 застрелив їх собаку.

Відповідач стверджує, що його собака не забігав у двір до ОСОБА_1 та не знищував її індиків, оскільки спочатку був прив'язаний у дворі, а потім коли всі вийшли на вулицю близько 12.00 годин, то він відв'язав собаку, яка потім гралася з дітьми. Через деякий час всі побачили, як до двору позивачки побігла зграя собак, а потім було чутно гавкіт та крик птиці. Його собака була поряд і в двір до ОСОБА_1 не забігала. В послідуючому всі зайшли в будинок до його дочки, де продовжили відпочивати. Вже через декілька хвилин через вікно побачили, як у двір зайшов ОСОБА_6 з мисливською рушницею, а потім вигнав із двору його собаку та застрелив її.

На місце події прибули працівники поліції, які задокументували факт стрільби з рушниці в населеному пункті, але при цьому не було встановлено кількість знищеної птиці та її вага.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та повністю підтвердила пояснення відповідача ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України:

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, для відшкодування як майнової так і моральної шкоди позивачка повинна довести належними та допустимими доказами, як наявність заподіяної шкоди, так і вину заподіювачів шкоди.

Натомість, під час судового розгляду справи позивачка не довела той факт, що саме собаки, які належали відповідачам, знищили її індиків, а також не довела розмір заподіяних збитків.

Зокрема, даний факт не доводиться копією постанови Богуславського районного суду від 15.09.2017 року, якою її чоловіка ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він застрелив собаку, належну ОСОБА_7. В цій постанові відсутні відомості про те, що саме собаки відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 знищили індиків, які належали ОСОБА_1 Згадується про собаку, яка належала ОСОБА_7, яка не є відповідачем по справі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2017 року та з рішення адміністративної комісії Саварської сільської ради Богуславського району Київської області від 26.09.2017 року вбачається, що відповідача ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді попередження за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.154 КУпАП, а саме за те, що він 08 серпня 2017 року близько 11.00 години вигулював свою незареєстровану собаку без поводка та намордника.

Тобто, письмові докази, на які посилається позивачка, не містять жодної інформації щодо заподіяння їй шкоди саме собаками, які належали відповідачам по справі.

На підтвердження пояснень позивачки свідки ОСОБА_6, ОСОБА_13 і ОСОБА_14, які є близькими родичами позивачки, підтвердили факт знищення собаками семи індиків, які з їх слів належали відповідачам.

Зокрема, свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснили, що вони не бачили сам напад собак на індиків, але коли вийшли на вулицю, то побачили знищених індиків та бачили чотири собаки. Стверджують, що цих собак бачили у ОСОБА_4.

Суд, оцінюючи показання вказаних свідків щодо їх допустимості, звертає увагу на те, що в показаннях свідків є суттєві розбіжності щодо повідомлення про собак, яких вони побачили на вулиці після нападу на індиків. А саме свідок ОСОБА_13 стверджувала, що серед зграї собак вона бачили велику білу собаку, а свідок ОСОБА_14 про цю собаку нічого не повідомляв, стверджував, що бачив чотири собаки, серед яких білої не бачив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він 08 серпня 2017 року близько 12.30 годин прийшов додому та побачив напад собак на індиків в його дворі. Відразу пішов в будинок, де взяв рушницю та зайшовши в двір ОСОБА_4 і знаходячись в цьому дворі застрелив собаку, яка була поза межами двору. Стверджує, що вбив собаку, яка здійснила напад на індиків в його дворі. Також свідок запевнює суд, що собаки які напали на індиків позивачки, належали відповідачам.

Свідки зі сторони відповідачів, а семе: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили показання відповідачів та пояснили суду, що 08 серпня 2017 року близько 10.00 години вони прийшли в гості до ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_1, де відзначали річницю сватання. ОСОБА_3 привів із собою собаку, яку прив'язав у дворі. Потім через годину вони вийшли на вулицю. В цей час ОСОБА_3 відв'язав собаку та погуляв з нею на вулиці і знову прив'язав. Приблизно через годину вони знову вийшли на вулицю. В цей час побачили, як по дорозі бігла зграя собак, одна біла і троє коричневих. Потім через декілька хвилин було чутно гавкіт та крик птиці у дворі ОСОБА_1 Собака ОСОБА_3 була поряд і в двір до ОСОБА_1 не забігала. Після цього всі зайшли в будинок, де продовжили відпочивати, а ОСОБА_3 залишив свою собаку біля дітей, які гралися в піску. Вже через декілька хвилин через вікно побачили, як у двір зайшов ОСОБА_6 з мисливською рушницею. ОСОБА_4 вибігла на вулицю і спитала ОСОБА_6, що він робить. Той сказав, що побачиш, а потім вигнав із двору собаку та через ворота здійснив постріл із рушниці та вбив собаку, яку привів із собою ОСОБА_3 Після цього на місце події прибули працівники поліції.

Таким чином, оцінюючи показання сторін та свідків, суд приходить до переконання, що позивачка не довела в судовому засіданні достатніми та допустимими доказами факт знищення належних їй семи індиків собакою, яка належала ОСОБА_3, а також не довела в судовому засіданні, що серед зграї собак, які напали на її індиків, була собака яка могла належати ОСОБА_4

Відповідачка ОСОБА_4 взагалі заперечувала факт тримання собак в її господарстві.

Пояснення позивачки та її близьких родичів про те, що серед вищевказаної зграї собак були собаки, які належали ОСОБА_4, не підтвердженні будь-якими іншими об'єктивними доказами, в тому числі відомостями від Саварської сільської ради, яка могла вести облік тварин в господарствах жителів села Саварка та підтвердити факт утримання відповідачкою собак в своєму господарстві.

Тому, за вказаних обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Згідно положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України необхідно стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожному по 3000 (три тисячі) гривень судових витрат понесених на оплату правничої допомоги.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 259, 137, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ч.ч. 1, 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) гривень судових витрат понесених на оплату правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3000 (три тисячі) гривень судових витрат понесених на оплату правничої допомоги.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 травня 2018 року.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов