Справа № 344/414/18
Провадження № 2/344/2103/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польська М.В.

за участю секретаря судового засідання Гула Р.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 22 083,08 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 20.04.2012 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов'язання не виконала.

15.01.2018 ухвалою суду відкрито провадження у даній цивільній справі.

01.10.2018 у зв'язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 було проведено повторний авторозподіл цієї цивільної справи та згідно розпорядження № 84 від 01.10.2018 передано справу на розгляд судді Польська М.В.

09 жовтня 2018 року ухвалою суду прийнято справу до провадженя та призначено за правилами спрощеного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, який повернувся на адресу суду з відміткою поштового органу "вручено особисто 18.10.2018", а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечеє проти такого вирішення справи.

З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 01.11.2018р. ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи.

Згідно до ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

20 квітня 2012 року відповідач уклала кредитний договір б/н шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 (а.с. 4) та відповідно до вищевказаного кредитного договору отримала кредит у вигляді 3500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено що відповідач як Клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву від 20.04.2012, відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та Банком Договір, про що свідчать копії Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи (а.с. 6-29).

Відповідно до п 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку здійснювати односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору, таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника не менше ніж за 7 днів до введення змін, шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Як видно з розрахунку заборгованості, Банк двічі збільшував відсоткову ставку, а саме 01 вересня 2014 року збільшено до 34,80%, а 01 квітня 2015 року -до 43,20%.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов"язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (позову).

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Судом встановлено, що при укладенні кредитного договору від 20.04.2012 року сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, тобто відповідач шляхом приєднання до запропонованого позивачем договору в цілому уклала вищезазначений кредитний договір.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як підтверджується матеріалами справи, Банк в повному обсязі виконав зобов'язання, визначені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач неналежно виконувала взяті на себе за Анкетою-Заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою зобов'язання, внаслідок чого допустила порушення свого зобов"язання з червня 2013 року. Враховуючи передбачене сторонами право позивача на нарахування комісії та штрафу у відповідних розмірах, позивач нарахував штрафні санкції на суму боргу.

Останній платіж відповідач здійснила в 26.06.2015 року.

Вищевказані обставини підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором (а.с.3).

За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача (а.с.3) та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом, яка станом на 30.11.2017 р. становить 22083,08 грн. та складається з 3152,01 грн. заборгованості за кредитом, 17403,30 грн. заборгованості за відсотками, 1527,77 грн. штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вищевказаним договором відповідачем суду не надано, як і не надано доказів виконання зобов'язань за договором належним чином та у встановлені строки.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного договором.

З огляду на встановлені судом обставини справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, та врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та неустойкою, яка становить 22083,08 грн. станом на 30.11.2018 р., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений ПАТ КБ« ПриватБанк» судовий збір в сумі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, ч.3 ст. 549, 551, ч. 1 ст. 553, ч.1 ч.2 ст. 554, ч.1 ст. 559, 610 ЦК України, ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 176, 247 ч.2, 258, 259, 264, 265, ч.4 ст. 268, 280-289, ст. 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 ( 76026, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.04.2012 року в розмірі 22083,08 грн., яка складається з 3152,01 грн.- заборгованість за кредитом, 17403,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1527,77 грн.- штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 1027,77 грн.- штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 ( 76026, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Польська

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2018 року.