Справа № 500/352/18
Провадження № 2/500/1396/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Наконечної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року та ОСОБА_4, померлого 23 червня 2017 року. А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року право власності на:

- земельну ділянку площею 2,05 га, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року, кадастровий номер :01:001:0232;

- земельну ділянку площею 0,53 га, що розташовану на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року, кадастровий номер :01:002:0317.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлою 25 квітня 2017 року, так як існує розбіжність імені спадкодавця у документах.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 2,58 га, яка складається з земельної ділянки площею 2,05 га кадастровий номер :01:001:0232 та земельної ділянки площею 0,53 га кадастровий номер :01:002:0317, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 10.05.2006 року за № 502/А -2006, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 01.07.521.00129.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І ЖД № 489594 від 26.04.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла 25.04.2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,58 га, яка складається з двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки площею 2,05 га кадастровий номер :01:001:0232, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року та земельної ділянки площею 0,53 га, кадастровий номер :01:002:0317, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 11.01.2008 року, посвідченого секретарем Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в реєстрі за № 04, ОСОБА_3 належну їй на праві власності земельну ділянку на підставі державного акту серії ЯГ № 913675, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 19.04.2007 року, право на земельний пай із земель які знаходяться в колективній власності КСП «Зоря» с. Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,58 фізичних гектарі заповіла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

13.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_3 та прийняла спадщину за законом, як дочка померлої, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 13.10.2017 року за № 166.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є:

- чоловік ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 604931 від 18.12.1953 року, виданого Муравлівським сільським відділом РАЦсу Суворовського району Ізмаїльської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯК № 013970 від 10.12.1954 року, виданого Муравлівським сільським бюро РАЦСу Суворовського району Одеської області;

- донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV УР № 556612 від 30.06.1961 року, виданого Муравлівським сільським бюро РАЦСу Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 366211 від 06.07.1984 року, виданого Приморським відділом РАЦСу, згідно якого ОСОБА_6 змінила прізвище на «Чуприна».

Крім цього, факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року та ОСОБА_4, померлого 23 червня 2017 року підтверджується свідоцтвом про одруження батьків позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в якому імя матері позивача зазначено ОСОБА_3.

Враховуючи факт співпадінням зазначення родових прізвищ ОСОБА_1 та померлих ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які відображені в наданих суду документах, суд вважає за необхідне встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року та ОСОБА_4, померлого 23 червня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим згідно довідки наданої виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 01.11.2018 року за № 591, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 22 серпня 2016 року не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калініна), 60 оскільки виїхала на постійне проживання до м. Ізмаїл. ОСОБА_3 не подавала до Муравлівської сільської ради документи на зняття з реєстрації місця проживання. ОСОБА_4 виїхав на постійне проживання до м. Ізмаїл 03 травня 2017 року. Документів до Муравлівської сільської ради для зняття з реєстрації місця проживання не подавав.

Тому, ОСОБА_4 вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за місцем проживання позивача за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Комерційна, б. 69, кв. 1, оскільки спадкодавець хворіла та потребувала стороннього догляду та позивач за нею доглядала, а потім і поховала її, що підтверджено довідкою наданою ритуальною службо «Гранд» від 11.07.2018 року за № 252.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 577955, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 09.01.2001 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 69, кв.1) до ОСОБА_2 (паспорт серії КК № 380136, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 17.12.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, б. 42 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року та ОСОБА_4, померлого 23 червня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 25 квітня 2017 року право власності на:

- земельну ділянку площею 2,05 га, що розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року, кадастровий номер :01:001:0232;

- земельну ділянку площею 0,53 га, що розташовану на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913675 від 19.04.2007 року, кадастровий номер :01:002:0317.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2018 року.

Суддя: ОСОБА_7