Дата документу 18.12.2018
Справа № 501/2992/18
18 грудня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за
відповідача: ОСОБА_2
2 Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ)
предмет та підстави позову: про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
сторони в судове засідання не викликались
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та
І. Виклад позиції позивача та відповідача.
2. Позивач обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що 17 липня 2018 року в смт.Олександрівка м.Чорноморська Одеської області на вулиці Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Позивачка зазначає в позові, що власником пошкодженого автомобіля є її чоловік ОСОБА_3, якого притягнуто до участі у справі у якості третьої особи.
Внаслідок ДТП позивач та її син отримали тілесні ушкодження, понесли витрати на лікування. Крім того, їй спричинені душевні страждання, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача, внаслідок якої вони з дитиною зазнали фізичного болю та вимушена була витратити значний час та кошти на своє здоровя та здоровя сина.
2. Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, на адресу суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення, згідно якого зазначено причини повернення: "за закінченням терміну зберігання".
Третя особа - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відзив на позов не надав, як вбачається зх рекомендованого повідомлення про вручення поштокового відправлення, представник отримав ухвалу суду про відкриття провадження 01.11.2018 року.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
3.Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
4. Згідно ст.280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи у відсутності учасників судового розгляду.
5. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
6. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
7. У судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_3 (а.с.12), який є чоловіком позивачки по справі ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10).
8. 17 липня 2018 року в смт.Олександрівка м.Чорноморська Одеської області на вулиці Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода (а.с.15-19, 20-22).
9. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн. (а.с.14).
11. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Lexus IS» державний номерний знак НОМЕР_2 №87-18 від 11.09.2018 року, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень після ДТП, яка відбулась 17.07.2018 року визначається рівною 123191,35 грн. (а.с.43-76).
12. Отже, стягненню підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ушкодження, яка складає 191 368,83 грн.
13. Позивачка має право на керування транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії (а.с.12).
14. Автомобіль «Lexus IS» державний номерний знак НОМЕР_2на час ДТП був застрахованим, що підтверджується полісом №АК/9817944 від 09.12.2017 року (а.с.13).
15. Внаслідок ДТП позивачці ОСОБА_1 та її дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11) спричинені тілесні ушкодження - забій мяких тканин. садни лобу (а.с.31, 32, 34, 36, 38, 41).
16. З приводу тілесних ушкоджень позивачка понесла витрати на лікування у розмірі 4822,58 грн. (а.с.33, 35, 37, 39, 42).
V. Оцінка Суду.
17. Відповідно до ст. ч.6 ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили є обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
18. З мотивувальної частини постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2018 року вбачається, що відповідач вину у скоєному правопорушенні визнав повністю (а.с.14).
19. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
20. Згідно з ч.2 та ч.5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
21. Пунктом 6 Постанови ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», встановлено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
22. Пунктом 4 вищезазначеної постанови, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.
23. Положеннями ст.1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
24. Отже, за шкоду, завдану позивачці повинен відповідати ОСОБА_2, який керував вказаним транспортним засобом та якого постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 вересня 2018 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.14).
25. Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Lexus IS» державний номерний знак НОМЕР_2 №87-18 від 11.09.2018 року:
- вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок ДТП, яка віблуась 17.07.2018 року, визначається рівною 314560,18 грн.;
- ринкова вартість автомобіля НОМЕР_1 з урахуванням аварійних пошкоджень після ДТП, яка відбулась 17.07.2018 року визначається рівною 123191,35 грн. (а.с.43-76). Отже, стягненню підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ушкодження, яка складає 191 368,83 грн.
26. При цьому, як вказала позивачка в позові, страхове відшкодування в сумі 100 000 грн. за шкоду, заподіяну майну потерпілого та 200 000 грн. за шкоду заподіну життю та здоров'ю потерпілих їй буде виплачено страховиком.
27. За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.
28. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
29. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
30. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також враховуючи те, що позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують викладені нею у позовній заяві обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд задовольняє вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
31. Задовольняючи вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки моральну шкоду, суд керувався наступним.
32. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
33. Так, згідно ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
34. У ч.2 ст.1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
35. Таким чином, ч.2 ст.1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст.1167, 1187 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме - особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
36. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
37. За п.5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
38. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
39. Відповідач не надав суду доказів того, що шкоду, завдану позивачу, спричинено внаслідок непереборної сили або умислу останнього, а тому має нести відповідальність незалежно від доведеності вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
41. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.
42. Зокрема, згідно квитанцій №174 та №175 від 11 жовтня 2018 року (а.с.1-2) позивачем було сплачено 1621,48 грн. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1191, 1194 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 12, 13, 76, 82, 83, 141, 263, 264, 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, Суд
1. Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 (треті особи: ОСОБА_3, Моторне (транспортне) страхове бюро України) про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
8. Повний текст рішення складено 18 грудня 2018 року.
Суддя Іллічівського міського суду
Одеської області ОСОБА_5