Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

В складі:головуючого - судді Колода Л.Д.,

при секретарі Василенко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа служба в справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа служба в справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування частини будинку, посвідченого 21.07.1997 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В. Я., зареєстровано в реєстрі за № 4278, та договору купівлі-продажу частини будинку, посвідченого 21.12.1999 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В. Я., зареєстровано в реєстрі за № 5699, йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1. На сьогоднішній день разом з ним зареєстровані за вказаною адресою відповідачі по справі - син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4.

Відповідачі по справі за місцем реєстрації не проживають з травня 2017 року, проте знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку відмовляються. Факт реєстрації відповідачів створює йому перешкоди у користуванні власністю, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі в утриманні домоволодіння не приймають та комунальні послуги не сплачують.

Враховуючи викладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить усунути перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування зазначеним домоволодінням із зняттям їх з реєстраційного обліку. Судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.12.2017 відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах, а також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та її представник за довіреністю - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та заперечували проти задоволення позову. 18.04.2018 було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що її чоловік ОСОБА_2 проживав разом зі своїм батьком в будинку АДРЕСА_1 і був там зареєстрований з 2004 року. В 2015 році між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, під час шлюбу в подружжя ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 Ще до укладення шлюбу подружжя разом з дитиною проживало в будинку позивача за взаємною згодою починаючи з червня 2013 року. В липні місяці 2017 року подружжя посварилось і вони разом з дітьми переїхали до квартири своєї померлої матері ОСОБА_8, де тимчасово мешкає і зараз. Дане помешкання не належить відповідачці, окрім неї є ще два спадкоємці, її брати, які мають намір успадкувати дане майно. Відповідач ОСОБА_7 після сварки з дружиною продовжував проживати у даному будинку разом зі своїм батьком. В кінці лютого 2018 року ОСОБА_2 виїхав на заробітки, спілкування з родиною він не припинив. Після завершення терміну роботи має намір повернутись до місця свого проживання разом з сім'єю. А тому просили залишити позов без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 (який діє в своїх інтересах, а також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4) в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча бува належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю - ОСОБА_9 в судовому засіданні, в інтересах малолітнього ОСОБА_4, заперечувала проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, всебічного та об'єктивного їх дослідження суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування частини будинку від 21.07.1997 року та договору купівлі-продажу частини будинку від 21.12.1999 року позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1

Відповідно до адресної картки особи на зазначене домоволодіння на даний час разом з позивачем за вищевказаною адресою зареєстровані відповідачі по справі - його син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_6, по АДРЕСА_1 з 20.07.2004.

20.03.2015 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції вчинено актовий запис від 20.03.2015 № 220, і з 21.09.2016 року ОСОБА_3 зареєстрована у даному домоволодінні.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.07.2015 під час шлюбу в подружжя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_4 та 16.09.2015 був зареєстрований разом з батьками в будинку АДРЕСА_1

Як зазначила відповідачка ОСОБА_3 в своїх поясненнях та відзиві на позовну заяву, ще до укладення шлюбу подружжя разом з дитиною проживало в будинку позивача за взаємною згодою власника, починаючи з червня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового Кодексу Української PCP до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином ОСОБА_7, його дружина та син відносились до членів сім'ї позивача.

Відповідно до статті 156 ЖК УСРС члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших - членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Під час спільного проживання угод між позивачем та відповідачами про користування житловим приміщенням не укладалось. Відповідачі дбайливо ставились до помешкання та допомагали власнику зі сплатою комунальних послуг.

В липні місяці 2017 року подружжя посварилось і відповідачка ОСОБА_3 разом з дітьми ОСОБА_4 та донькою від першого шлюбу ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 переїхала до квартири своєї померлої матері ОСОБА_8, де мешкає тимчасово і на даний час. Дане помешкання не належить відповідачці, окрім неї є ще два спадкоємці, її брати, які мають намір успадкувати дане майно.

Відповідач ОСОБА_7 після сварки з дружиною продовжував проживати у даному будинку разом зі своїм батьком. В кінці лютого 2018 року чоловік відповідачки ОСОБА_2 виїхав на заробітки. Спілкування з родиною він не припинив. Після завершення терміну роботи має намір повернутись до місця свого проживання разом з сім'єю.

Зі слів відповідачки ОСОБА_3 на даний час вона разом з дітьми не може повернутись до вказаного будинку в зв'язку з тим, - що позивач зловживає алкогольними напоями та чинить перешкоди відповідачці в користуванні даним приміщенням. В частині будинку, де мешкали відповідачі проживають сторонні особи, які ніби то орендують дане приміщення. Іншого житла, окрім зазначеного будинку відповідачка разом з дітьми не має.

Як зазначалося вище, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. (ст. 64 ЖК України).

Право на пред'явлення позову про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, належить наймачу жилого приміщення або членам його сім'ї, які проживають разом з ним, відповідно до ст. 71 ЖК України.

Ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Згідно ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання особи, яка не досягла 14-ти років, є місце проживання її батьків чи одного з батьків (усиновлювачів).

Відповідно до вимог ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» від 02.06.2005 р держава забезпечує право дитини на проживання в санітарно-гігієнічних і побутових умовах, що не завдають шкоди його фізичному і розумовому розвитку, а також охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна.

Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З моменту, як відповідачка з дітьми припинила тимчасово проживати за вказаною адресою один рік ще не минув, а отже і підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відсутні.

Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно акту від 09 листопада 2017 року виданого комітетом самоорганізації населення «Яблуневий» відповідачі в помешканні не проживають з травня 2017 року. З позовом позивач звернувся до суду 17 листопада 2017 року. Тому суд вважає, що позивач звернувся до суду передчасно, порушення його права ще не настало.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування домоволодінням АДРЕСА_1, в м. Черкаси не підлягають до задоволення, оскільки судом достовірно встановлено, що один рік ще не минув з того часу, як відповідачка з дітьми припинила тимчасово проживати за вказаною адресою, а відповідач ОСОБА_2 тимчасово виїхав, але має намір повернутись до даного помешкання. Таким чином, відсутні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Оскільки позов не підлягає до задоволення, суд залишає судовий збір на рахунку позивача.

На підставі ст. 29, 405 ЦК України, ст. ст. 9, 64, 71, 156 ЖК України, ст.ст. 6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, (зареєстрований АДРЕСА_1) ОСОБА_3, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстровані АДРЕСА_1, фактично проживають АДРЕСА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2018 року.

Головуючий: Л. Д. Колода