Справа № 754/4355/17 Головуючий в суді І інстанції Клочко І.В.
Провадження № 22ц-824/1494/18 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення (догани).

Позовна заява обґрунтована тим, що він перебував до 06 березня 2017 року у трудових відносинах із Державною службою зайнятості та працював на посаді начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації. Відповідно до наказу від 15 лютого 2017 року № 33-к Державної служби зайнятості, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за порушення виконавчої дисципліни, з яким останній був ознайомлений лише 09 березня 2017 року, оскільки перебував до того часу на лікарняному.

Перед оголошенням догани до позивача не надходило жодних доручень чи прохань від керівництва відповідача стосовно необхідності надання пояснень щодо причин, як вважає керівництво, порушення виконавської дисципліни. Крім того, 15 лютого 2017 року після 13-00 год він вимушений був, за станом здоров'я, залишити робоче місце для відвідання лікарні, про що попередньо попереджав керівництво.

При оголошенні догани, на його думку, також не було враховано вимоги частини третьої статті 149 КЗпП України, оскільки вона була винесена всього лише за прострочення термінів виконання певних документів, що не потягнуло за собою настання будь-яких негативних наслідків, також роботодавцем не було враховано його роботу за попередній період, яка виконувалась належним чином без порушень трудової дисципліни. З огляду на викладене просив скасувати наказ від 15 лютого 2017 року №33-к про оголошення догани.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року зазначену ухвалу апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з урахуванням висновків і мотивів Верховного Суду, з яких було скасовано ухвалу апеляційного суду, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу від 11 липня 2016 року № 229-К, ОСОБА_3 призначений на посаду начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації. Наказом від 15 лютого 2017 року №33-к ОСОБА_3 оголошено догану за порушення виконавської дисципліни.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що порушення виконавської дисципліни позивачем полягало у простроченні виконання покладених на нього завдань.

Згідно частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до частини 3 статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Тлумачення частини 3 статті 149 КЗпП України свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.

Аналогічний по суті висновок зроблено міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2018 року у справі № 401/512/16-ц.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд вищевказаних положень закону не врахував та обмежився посиланням на те, що частина третя статті 149 КЗпП поширюється тільки на дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. При цьому, не звернув уваги на те, що відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення не було враховано ступеню тяжкості вчиненого позивачем проступку і заподіяну позивачем шкоду, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази того, що вчинений проступок ОСОБА_3 призвів до якихось тяжких наслідків, чи завдав якоїсь шкоди підприємству відповідача, не врахував при цьому попередню роботу ОСОБА_3, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись ст. 374, 376 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Скасувати наказ Державної служби зайнятості № 33-к від 15 лютого 2017 року «Про оголошення догани ОСОБА_3»

Стягнути з Державної служби зайнятості на користь ОСОБА_3 2631, 00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: