Справа № 545/2959/16-ц
Провадження 4-с/545/40/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2018 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Потетій А.Г.

за участю секретаря Кудря А.Р.

розглянувши в м. Полтава матеріали скарги ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2, в.о. головного лікаря ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «ОСОБА_1 обласний центр медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 обласної ради», на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року ВП №56571577 про арешт майна боржника,-

встановив:

До Полтавського районного суду надійшла скарга від ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2, в.о. головного лікаря ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «ОСОБА_1 обласний центр медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 обласної ради», на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року ВП №56571577 про арешт майна боржника.

Скаргу аргументували тим, що Постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 (далі - державний виконавець) від 11.06.2018 року ВП № 56571577 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 обласному Центру МСЕ

Арешт на майно було накладено в ході виконавчого провадження ВП № 56571577 з виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з Центру МСЕ судового збору в сумі 2260,36 грн.

Вважають, що рішення державного виконавця, яке прийняте шляхом винесення постанови від 11.06.2018 року ВП № 56571577 про арешт майна боржника є неправомірним у звязку з наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до етапі 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права та законності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» правовою основою діяльності органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є Конституція України, цей Закон, міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, інші закони, нормативно-правові акти, прийняті на їх виконання.

Відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 43 Статуту ОСОБА_1 обласного Центру МСБ в редакції від 18.07.2016 року заклад має рахунки в органах державного казначейства.

Відповідно до пуншу 8.1 Статуту фіксування закладу здійснюється з обласного бюджету.

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Таким чином, виконавчий лист № 545/2959/16-ц, виданий 06.10.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 обласного Центру МСЕ в дохід держави судового збору в сумі 2260,36 грн. підлягає виконанню органами Казначейства, а не державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області.

Отже, державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 не мала права виносити постанову про арешт майна боржника, а тому діяла всупереч вимог частини другої статті 19 Конституції України.

В судове засідання скаржник не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі, прохав її задовольнити.

Від представника Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області в особі начальника надійшла заява про розгляд скарги без їх участі, прохали відмовити в її задоволенні.

Зацікавлені особи: в.о. головного лікаря ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «ОСОБА_1 обласний центр медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 обласної ради» в судове засідання не зявились, однак повідомлялись належним чином про дату розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року ВП № 56571577 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 обласному центру МСЕ. Арешт на майно було накладено в ході виконавчого провадження ВП № 56571577 з виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 обласного центру МСЕ судового збору в сумі 2260грн.36коп.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 56 Закону України арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання інтим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або (вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обовязковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обовязково зазначаються:

1)якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2)якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3)якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, обєм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, повязаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк встановлений виконавцем, але не раніше ніж через пять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, а також лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт, підлягають обовязковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання установам Національного банку України, які зобовязані прийняти їх на безоплатній основі. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Так, державним виконавцем арешт на майно було накладено в ході виконавчого провадження ВП № 56571577 з виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 центру МСЕ судового збору в сумі 2260,36 грн.

Накладення арешту - це є тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне його майно з метою реального виконання рішення суду.

Отже, на підставі викладеного, суд вважає дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту законними, належними та співмірними для забезпечення реального виконання рішення щодо стягнення судового збору, а тому вимоги скаржника, суд вважає не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-260,293, 447-451 ЦПК України, ст.ст.2,4, 11,17,18,25,56,76 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити за безпідставністю в задоволенні скарги ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2, в.о. головного лікаря ОСОБА_1 обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунальне підприємство «ОСОБА_1 обласний центр медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 обласної ради», на постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 від 11.06.2018 року ВП №56571577 про арешт майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 15 днів з моменту проголошення, а сторонами, що не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії.

Головуючий: А.Г.Потетій