Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 200/17066/17

провадження № 61-1535св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт.Проперті.Груп», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, Amitiel Holding Limitet («Амітел Холдінг Лімітед»)»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року у складі судді

Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт.Проперті.Груп», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Павловської Г. О., приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С. В., Amitiel Holding Limitet («Амітел Холдінг Лімітед») про визнання незаконними правочинів та скасування реєстраційних дій.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 05 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на нежитлову будівлю з влаштуванням паркінгу (Літ. А), розташовану по провулку АДРЕСА_1 загальною площею

6 124,40 кв. м, розміщена на земельній ділянці площею 0,0775 га. Заборонено будь-яким суб'єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна: нежитлова будівля з влаштуванням паркінгу (літ. А), розташована за вказаною адресою, розміщена на земельній ділянці площею 0,0775 га.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 27 листопада 2017 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 05 жовтня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована відсутністю об'єкта оскарження.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно повернув апеляційну скаргу, оскільки діючим процесуальним законом визначено виключний перелік підстав повернення апеляційної скарги. Повернення апеляційної скарги у звязку з відсутню обєкта оскраження законом не передбачено.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

17 жовтня 2017 року ОСОБА_3 оскаржила ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 27 листопада 2017 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року.

За викладених обставин, керуючись статтею 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, апеляційний суд дійшов висновку, про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, оскільки предмет оскарження уже скасовано.

Перегляд судових рішень суду першої інстанції урегульовано Розділом главою 1 Розділ V Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії.

Правовий аналіз наведеної глави свідчить, що повернення апеляційної скарги передбачено в разі: подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (частина друга статті 293 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії); при відкликанні апеляційної скарги (частина третя статті 300 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії).

Стаття 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, якою керувався суд апеляційної при постановленні оскаржуваної ухвали, регулює відкриття апеляційного провадження та містить перелік підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Частина друга статті 297 ЦПК України в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, визначено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу (визнання неподаною і повернення).

Проте такої підстави повернення апеляційної скарги, як відсутність об'єкта оскарження Цивільний процесуальний кодекс в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, не містив.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року не може вважатись законною і обґрунтованою.

З матеріалів справи, які надійшли на адресу Верховного Суду, вбачається, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2018 року скасовано ухвалу Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська від 27 листопада 2017 року про скасування заходів забезпечення позову, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Наведене свідчить, що питання щодо забезпечення позову місцевим судом у повній мірі не вирішено, а саме не вирішено заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2017 року.

Оскільки питання передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції вже вирішено, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року без передачі справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик