24.04.2018 Справа № 756/6944/17
№2/756/1117/18
№756/6944/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 квітня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Марценюк А.І.

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 являється її колишнім чоловіком. Починаючи з 2013 року відповідач з сім'єю не мешкав та після розірвання шлюбу зв'язок із ним повністю було втрачено. ОСОБА_4 в квартирі не з'являвся, місце його проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстрованим за адресою квартири АДРЕСА_3

ОСОБА_3 зазначила, що вона зі своїм батьком ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, при цьому змушені сплачувати значно більшу суму за комунальні послуги та нести додаткові витрати на утримання житла з огляду на реєстрацію в квартирі ОСОБА_4

У зв»язку із цим, позивачі просили про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивачів та дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Згідно Довідки Форма №3 від 03.03.2017 року, №75/298 «Центр комунального сервісу» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 з 1985 року, ОСОБА_4 зареєстрований в даному приміщенні з 2013 року (а.с. 22).

Факт непроживання відповідача за адресою квартири АДРЕСА_1 протягом станнього року засвідчується довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Оболонського районного сервісного центру по роботі зі споживачами від 04.04.2017 року про відсутність звернень ОСОБА_4 щодо неможливості проживання в квартирі, крім того, згідно відповіді від 10.04.2017 року №87-аз/125/51/01-2017, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, ОСОБА_4 із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі АДРЕСА_1 до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не звертався.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року поспіль. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного чи допустимого доказу на спростування позовних вимог.

Аналізуючи зібрані у справі докази у сукупності, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як співвласники мають право на здійснення права власності на належні їм частки квартири АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_4,. таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_3

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 280, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_3

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 33 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його прголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук