Справа № 323/3303/18
Провадження № 2/323/926/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.11.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Плечищевої О.В.,

при секретарі - Свириденко О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

позивача: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 54000, АДРЕСА_1),

представник позивача: адвокат ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса для листування: АДРЕСА_2, 70500, діє на підставі довіреності серії НОМЕР_6 від 17.08.2018 року),

до відповідача: Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ( ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04353927, місцезнаходження: 70545, Запорізька область, Оріхівський район, с.Преображенка, вул.Преображенська, буд.3, засоби зв"язку (06141 ) 41-5-68, електронна пошта: ),

про тлумачення заповіту, -, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2018 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про тлумачення заповіту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 12 березня 2018 року виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №24.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді:

- земельної ділянки площею 6,65 га, кадастровий НОМЕР_3, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області.

Своєю спадщиною ОСОБА_3 розпорядилася ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 07 квітня 2004 року секретарем виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за реєстровим №76. За його умовами ОСОБА_3 після своєї смерті заповіла позивачу державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області18 травня 1999 року в розмірі 6,65 га, належній їй на праві власності.

У визначений законом час позивач звернувся до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок Т.А. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 Нотаріусом було заведено спадкову справу за №69 за 2018 рік, номер у спадковому реєстрі НОМЕР_7.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки він не може, про що нотаріусом 22 жовтня 2018 року позивачу надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через те, що в заповіті не вказано майно, а тільки державний акт на земельну ділянку (документ, що посвідчує право власності на неї). Нотаріусом було вказано, що по змісту заповіту справжню волю заповідача важко витлумачити однозначно, відтак зміст заповіту не відповідає вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_3 на час складання заповіту мала у приватній власності земельну ділянку площею 6,65 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала їй саме на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. В подальшому нею було отримано на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_3 та здано в оренду СФГ "Міраж" (код за ЄРПОУ 30648215). Дані відомості були внесені ж нею до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності НОМЕР_5; підстава виникнення права власності: державний акт на право приватної власності на землю. Тобто, спадкодавець, складаючи заповіт мала на меті заповісти позивачу вищевказану земельну ділянку та забезпечити після своєї смерті можливістю володіти належною їй земельною ділянкою, однак в своєму заповіті вказала лише правовстановлюючий документ на згадану земельну ділянку.

Позивач прохає розтлумачити, що заповітом, складеним 07 квітня 2004 року, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №76, ОСОБА_3, 1934 року народження, заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6065 га, кадастровий НОМЕР_3, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області.

Представник позивача у підготовче судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, прохає його задовольнити.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, 01.11.2018 року до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України , за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 12 березня 2018 року виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, актовий запис №24.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,65 га, кадастровий НОМЕР_3, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 07 квітня 2004 року секретарем виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за реєстровим №76, своєю спадщиною ОСОБА_3 розпорядилася ще за життя, заповівши позивачу державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області18 травня 1999 року в розмірі 6,65 га, належній їй на праві власності.

Крім того, дослідженням спадкової справи №69 за 2018 рік, номер у спадковому реєстрі НОМЕР_7 після смерті ОСОБА_3, встановлено, що у визначений законом час позивач звернувся до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок Т.А. із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок Т.А. від 22.10.2018 року №410-02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки позивач не може через те, що в заповіті не вказано майно, а тільки державний акт на земельну ділянку (документ, що посвідчує право власності на неї). Нотаріусом було вказано, що по змісту заповіту справжню волю заповідача важко витлумачити однозначно, відтак зміст заповіту не відповідає вимогам чинного законодавства.

ОСОБА_3 на час складання заповіту мала у приватній власності земельну ділянку площею 6,65 га, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала їй саме на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області. В подальшому нею було отримано на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_3 та здано в оренду СФГ "Міраж" (код за ЄРПОУ 30648215). Дані відомості були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності НОМЕР_5; підстава виникнення права власності: державний акт на право приватної власності на землю. Тобто, спадкодавець, складаючи заповіт мала на меті заповісти позивачу вищевказану земельну ділянку та забезпечити після своєї смерті можливістю володіти належною їй земельною ділянкою, однак в своєму заповіті вказала лише правовстановлюючий документ на згадану земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

За нормою частин 1, 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов'язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини.

При цьому, ч. 2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину, при тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права власника щодо розпоряджання його майном на випадок смерті. Тлумачення заповіту є лише інструментом з'ясування волі заповідача після його смерті. Отже, суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю заповідача.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малось на увазі.

Отже, за викладених вище обставин суд вважає, що справжньою волею ОСОБА_3 був перехід до ОСОБА_1 її права власності на земельну ділянку площею 6,65 га, кадастровий НОМЕР_3, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, а тому позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.216, 317, 1223, 1256 ЦК України, ст. ст. 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 54000, АДРЕСА_1) до Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ( ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04353927, місцезнаходження: 70545, Запорізька область, Оріхівський район, с.Преображенка, вул.Преображенська, буд.3, засоби зв"язку (06141 ) 41-5-68, електронна пошта: ) про тлумачення заповіту - задовольнити повністю.

Розтлумачити, що заповітом, складеним 07 квітня 2004 року, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №76, ОСОБА_3, 1934 року народження, заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6,65 га, кадастровий НОМЕР_3, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_4, виданого 18 травня 1999 року Преображенською сільською радою Оріхівського району Запорізької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області : Плечищева О.В.