провадження 6/201/281/2018
УХВАЛА

13 листопада 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за заявою приватного акціонерного товариства „МТС Україна до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ МТС Україна 20 серпня 2014 року звернулося до суду заявою до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Судовим наказом судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2014 року стягнуто з боржника заборгованість по оплаті за телекомунікаційні послуги у сумі 519 грн. 68 коп.; стягнуто з боржника на користь Приватного акціонерного товариства „МТС України судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп..

Судовий наказ був надісланий боржнику та у встановленому законом порядку набрав законної сили.

ПрАТ «ВФ Україна» (правонаступник ПрАТ МТС Україна) 06 листопада 2018 року звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч. 3 ст. 433 ЦПК України суд вважає можливим розглядати вказане питання за відсутності цих осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Перевіривши матеріали справи та заяви, суд вважає причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчого документа до виконання поважними, а заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судовий наказ, що набрав законної сили 03 листопада 2014 року, був виданий та надісланий стягувачу лише 03 травня 2018 року, а строк предявлення його до виконання встановлено один рік, а тому з урахуванням зазначеного стягувач виконавчий документ (судовий наказ) отримав після закінчення строку на предявлення його до виконання та вказане судове рішення не виконане, в звязку з чим суд вважає за можливе поновити стягувачу строк для предявлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за заявою приватного акціонерного товариства МТС Україна до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 124 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» строк для предявлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за заявою приватного акціонерного товариства МТС Україна до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Ухвала набрала законної сили 13 листопада 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя -