Справа № 186/86/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви зазначив, що 02 жовтня 2011 року ОСОБА_2 надав грошову позику в сумі 50 000,00 гривень ОСОБА_3, які в зв'язку з відмовою боржника їх повертати, були стягнуті рішенням Першотравенського міського суду від 12 грудня 2015 року, а на підставі даного рішення Першотравенським МВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження ВП №47922780.

21 жовтня 2018 року відбулася заміна кредитора, згідно якої, кредитор ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 право вимоги на одержання від боржника ОСОБА_3 суму боргу в 50 000,00 гривень та відсотків за користування позикою з 01 жовтня 2011 року по день фактичного повернення позики - розписка від 02 жовтня 2011 року.

Оскільки відбулася заміна кредитора на нового, просить суд замінити стягувача ОСОБА_2 по виконавчому провадженню (ЗВП №47922780) про стягнення з ОСОБА_3 боргу, в зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором позики в розмірі 50 000,00 гривень та судовий збір в розмірі 621,80 гривень, а всього стягти 50 621,80 гривень на правонаступника - ОСОБА_1 (новий кредитор).

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не з'явилися, про дату розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи, що відповідає вимогам ч.3 ст.442 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заявник, як на підставу своєї заяви про заміну сторони виконавчого провадження посилається на договір про заміну кредитора від 21 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_2 - кредитором та ОСОБА_1 - "Новим кредитором".

Предметом даного договору є те, що кредитор передає "Новому кредитору" право вимоги на одержання від ОСОБА_3 50 000,00 гривень та відсотків за користування чужими грошима з 01 жовтня 2011 року по день фактичного повернення позики, отриманих ОСОБА_3 - розписка від 02 жовтня 2011 року (рішення Першотравенського міського суду від 16 грудня 2015 року, справа №186/86/15-ц.

На підставі ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги також в практиці ділового обороту називається "договором цесії", а його суб'єкти відповідно "цедентом" (старий кредитор) та "цесіонарієм" (новий кредитор).

Заявником надано суду не договір відступлення права вимоги (договір цесії), а договір про заміну кредитора, що не відповідає вимогам ст.512-513 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним.

Так, рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором позики в розмірі 50 000,00 гривень та судовий збір в розмірі 621,80 гривень, а всього стягнуто 50 621,80 гривень. Рішенням суду встановлено, що між сторонами 02 жовтня 2011 року було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 50 000,00 гривень, які він зобов'язався повернути на першу вимогу позивача, що підтверджується розпискою від 02 жовтня 2011 року. Інших умов та вимог даний документ не містить.

Таким чином, умови договору "про заміну кредитора" в частині передачі новому кредитору право вимоги на одержання від ОСОБА_3 відсотків за користування чужими грошима на підставі рішення Першотравенського міського суду від 16 грудня 2015 року, суперечать самому рішенню Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року, в якому в частині відсотків за користування чужими грошима встановлено, що розписка таких умов не містить. Тобто, укладаючи договір про заміну кредитора, сторони, в порушення вимог ст.514 ЦК України, збільшили зміст зобов'язання ОСОБА_3

В заяві заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_3 не тільки суми боргу 50 000,00 гривень, а й судового збору в розмірі 621,80 гривень, однак умови договору "про заміну кредитора" не містять даних про те, що ОСОБА_2 відступає ОСОБА_1 право вимоги про стягнення на його користь з ОСОБА_3 судового збору в розмірі 621,80 гривень.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, незважаючи на те, що воля боржника за загальним правилом не береться до уваги в разі заміни кредитора у зобов'язанні, однак закон визначає необхідність письмового повідомлення про це боржника. Боржник має знати, на користь кого він повинен виконати зобов'язання.

Доказів того, що боржника ОСОБА_3 письмово повідомили про заміну кредитора в зобов'язанні, суду не надано.

Оскільки заявником не надано суду належного, допустимого і достовірного в розумінні ст.ст.77-79 ЦПК України, доказу про відступлення права вимоги та вибуття таким чином однієї із сторін виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження, судовий збір не справляється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77-79, 442 ЦПК України, ст.ст.512-516 ЦК України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про заміну сторони виконавчого провадження у ЗВП №47922780 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором позики в розмірі 50 000,00 гривень та судового збору в розмірі 621,80 гривень - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А. Янжула