РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Новікової Н.В., при секретарі судового засідання Похвалітової М.В., розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу №328/1248/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі з 07.05.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 16 грудня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

07 травня 2004 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 07 травня 2004 року зроблено актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3, виданим Молочанським міськвиконкомом Токмацького району Запорізької області 07 травня 2004 року (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), свідоцтвом про одруження (а.с.3), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд не визнає допустимими доказами, що підтверджують цю обставину, надані позивачем докази: Libre de familia serie НОМЕР_5 (а.с.6-11), Pasaporte НОМЕР_4 (а.с.18-19), які не посвідчені у встановленому ст.3, 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка набула чинності для України 22.12.2003 року та для Іспанії 25.09.1978 року. Зазначена Конвенція є складовою частиною законодавства про цивільне судочинство, що визначено у ч.1 ст.3 ЦПК України. Але, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає цю обставину встановленою.

Шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Молочанської міської ради від 11.05.2018 №795 (а.с.20) та довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.05.2018 №121 (а.с.29).

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що є неприпустимим.

Суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вважає за доцільне залишити позивачці ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1», оскільки вона просить про це у своїй заяві (а.с.2).

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України уразі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі та з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача має бути стягнута сума судового збору у розмірі 352,40 грн., який остання сплатила при подачі позовної заяви до суду, та 352,40 грн. позивачці слід повернути з державного бюджету.

Керуючись ст.104, 112-115 СК України, ст. ст. 7, 12, 13, 81, 142, 197, 200, 206, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 травня 2004 року Молочанським міськвиконкомом Токмацького району Запорізької області, актовий запис №11.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок (50 відсотків сплаченого судового збору, сплаченого при подачі позову).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз'яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: