Справа № 456/1927/15-ц
Провадження № 2/456/41/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, ДП МВС «Львів-Інформ-Ресурси» про звернення стягнення на предмет застави та звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 «Прімоколект-Капітал» просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором KF41452, укладеним 28.11.2006, звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки «Volvo»; вилучити транспортний засіб, який є предметом застави, та звільнити його з-під арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 28.11.2006 між ОСОБА_1 та ПАТ «Фольксбанк» (надалі - ОСОБА_3) було укладено кредитний договір № КF41452, відповідно до умов якого (п.п. 1.1, 1.2) ОСОБА_3 зобовязався надати ОСОБА_1 кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті у розмірі 75000,00 доларів США, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (рівними платежами щомісячно), але не пізніше 28.11.2011. В якості забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором ПАТ «Фольксбанк» і ОСОБА_1 уклали між собою договір застави рухомого майна від 28.11.2006, предметом якого є рухоме майно: легковий універсал-В, марки "VOLVO", модель ХС90, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС № 607782, виданого 19.06.2007 РЕВ 6-го МРВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, згідно з Договором про внесення змін до договору застави від 28.11.2006. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_1 (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором. ОСОБА_1 свої зобовязання не виконав, припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами кредитного договору, як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом, у звязку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором.

23.02.2012 ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги за кредитним договором та договором застави, укладеними між ПАТ «Фольксбанк» та ОСОБА_1

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2013 стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» 55474,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 442606 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором, 2300 грн. комісії, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до п. 7 Договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу» банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

В порядку ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Відповідно до Постанови ОСОБА_5 у цивільних справах Верховного Суду України від 06.03.2013 аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Відповідно до картки арешту транспортного засобу (вихідний номер документу 2/2661 від 02.04.2009, вхідний номер канцелярії 1838 від 08.04.2009) начальником ВСУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 накладено арешт на заставний автомобіль легковий універсал-В, марки "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 17.05.2009 року даний автомобіль був затриманий інспектором БДПС ДАІ м. Львова ОСОБА_3 у м. Львові та зданий на стоянку ДАІ у звязку з орієнтуванням.

Арешт на спірний автомобіль накладався в рамках розслідування кримінальної справи № 141-2956 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191 КК України.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2011 ОСОБА_4 засуджено.

В даному вироку суду спірний автомобіль взагалі не згадується, відтак автомобіль повинен бути звільнений із-під арешту та переданий ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», в якого на сьогоднішній день наявний покупець, якому можливо реалізувати заставне майно з метою погашення заборгованості. Проте, незважаючи на наявність усіх умов для добровільної реалізації заставного майна, стягувач не має можливості задовольнити свої вимоги у зв'язку із накладенням арешту на вищезазначений заставний транспортний засіб. Відтак з метою задоволення вимог за рахунок заставленого майна просить звільнити спірний автомобіль, який є предметом застави, з-під арешту.

Представник ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив.

Представник відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи ДП МВС «Львів-Інформ-Ресурси», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У ст. 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 в справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.08.2013 у цивільній справі № 2-1629/11, провадження № 2/456/57/2013 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором встановлено наступні обставини.

28.11.2006 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KF41452 на строк до 28.11.2011 зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,99% річних, з додатками № 1 від 28.11.2006 та № 2 від 27.08.2008 до нього, додаткові угоди № 3 від 12.03.2009, № 4 від 16.04.2009 та № 6 від 22.06.2009.

28.11.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір застави, згідно з яким останній надав у заставу позивачу автомобіль легковий універсал В, марки «VOLVO», моделі «ХС90», 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 602757, виданого 28.11.2006 РЕВ 6-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області /а.с. 32-34, том І/.

Даним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал» 55474,96 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 442606 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором, 2300 грн. комісії, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало законної сили.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави. Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, відтак на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

За змістом правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року, згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором KF41452 від 28.11.2006 не виконує, заборгованість не погашає, а тому в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором, яка складає 442606,97 грн., 2300 грн. комісії, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, слід звернути стягнення на предмет застави: легковий автомобіль універсал-В, марки "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, д.н.з. НОМЕР_1, шляхом продажу зазначеного автомобіля ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» будь-якій особі-покупцю за ціною, визначеною на момент реалізації, з правом укладання ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, для чого надати ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах, отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які повязані з продажем автомобіля.

Крім цього, судом встановлено, що постановою Стрийського міськрайонного суду від 09.07.2010 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора БДПС ВДАІ м. Львова ОСОБА_3, БДПС ВДАІ м. Львова про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії встановлено наступні обставини.

З протоколу огляду та затримання транспортного засобу від 17.05.2009 вбачається, що в м. Львові був затриманий автомобіль НОМЕР_2, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 В даному протоколі вказано, що затримання здійснено у звязку з орієнтуванням. Крім того, в судове засідання відповідач представив лист начальника УДАІ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_9, адресований всім ДАІ Львівської області, з якого встановлено, що УДСБЕЗ ГУМВСУ у Львівській області виконується доручення начальника ВСУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 по кримінальній справі № 141-2956 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191 КК України щодо встановлення майна, його вилучення та накладення на нього арешту. Враховуючи наведене, необхідно затримати автомобілі, які належать ОСОБА_4 та ОСОБА_1, та вказано спірний автомобіль. В базу орієнтування внесено 15.05.2009. Спірний автомобіль згідно з вказаним листом був внесений в базу орієнтування і 17.05.2009 затриманий. Дана постанова набрала законної сили /а.с. 72, том І/.

Відповідно до картки арешту транспортного засобу, вихідний номер документу 2/2661 від 02.04.2009, вхідний номер канцелярії 1838 від 08.04.2009, начальником ВСУ ГУМВС у Львівській області ОСОБА_6 накладено арешт на заставний автомобіль легковий універсал-В, марки «VOLVO», модель ХС90, 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 /а.с. 189, том І/.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2011 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 2, 3, ст.358, ч. 2 ст. 366 КК Країни, із застосуванням ст.ст. 70, 72 КК України та засуджено до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 3 роки з конфіскацією особистого майна, з конфіскацією коштів та іншого майна, одержаного злочинним шляхом. У вищевказаному вироку суду спірний автомобіль не згадується /а.с.73, том І/.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо відповідно до закону обтяжувач вправі притримати рухоме майно, що належить боржнику, для забезпечення своєї вимоги, пріоритет такого права притримання встановлюється з моменту його реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом арешт на вищезазначений транспортний засіб був накладений 08.04.2009, договір застави укладено 28.11.2006.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення дії, яка порушує право (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Таким чином, найбільш ефективним способом захисту цивільного права ОСОБА_2 «Компанія Управління Активами «Прімоколект-Капітал» є відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб порушує права позивача ОСОБА_2 «Компанія Управління Активами «Прімоколект-Капітал», який має право на звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, а відтак слід звільнити з-під арешту автомобіль "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, д.н.з. НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 607782, виданого РЕВ 6-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, який був накладений начальником ВСУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6

Крім цього, судом встановлено, що транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль легковий універсал-В, марки "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, д.н.з. НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 перебуває на тимчасовому зберіганні в ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси».

За положеннями п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду мають зазначатись, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення.

Так, вимоги позивача про вилучення предмета застави та передачу його в управління ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» на період його реалізації є саме такими заходами. Таким чином, щоб державний виконавець при виконанні рішення суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучив у боржника транспортний засіб та передав його на зберігання стягувачу, це повинно бути зазначено в рішенні суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 №243/11288/15-ц.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Враховуючи факт порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором KF41452 від 28.11.2006 та умови договору застави від 28.11.2006 і набуття у звязку з цим ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» права вимоги за вказаними договорами, позивачем правомірно обрано один із передбачених законом захисту звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, транспортний засіб марки "VOLVO", який є предметом застави, що належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 607782, виданого РЕВ 6-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, та перебуває на тимчасовому зберіганні в ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси», слід вилучити та передати в управління ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» на період його реалізації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором KF41452, укладеним 28.11.2006, яка складає 442606,97 грн., 2300 грн. комісії, 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, звернути стягнення на предмет застави : легковий автомобіль універсал-В, марки "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_4, шляхом продажу зазначеного автомобіля ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» будь-якій особі-покупцю за ціною, визначеною на момент реалізації, з правом укладання ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, для чого надати ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» () усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах, отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які повязані з продажем автомобіля.

Вилучити транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль легковий універсал-В, марки "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_4, який належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 607782, виданого РЕВ 6-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, та перебуває на тимчасовому зберіганні в ДП МВС України «Львів-Інформ-Ресурси», і передати його в управління ОСОБА_2 «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» () на період його реалізації.

Звільнити з-під арешту автомобіль "VOLVO", моделі "ХС90", 2006 року випуску, чорного кольору, кузов YV1CZ85, державний номерний знак НОМЕР_4, який належить відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВСС 607782, виданого РЕВ 6-го МРЕВ ДАІ при УМВС України у Львівській області, який був накладений начальником ВСУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2018 року.

Суддя Л.В.Гула