Справа № 163/582/18
Провадження № 2-о/163/11/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2018 року м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської області у складі:

головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Любомльська районна державна адміністрація, ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

З зазначеною заявою ОСОБА_1 звернулась в суд 30.03.2018 року, у якій просила встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Любомльською районною державною адміністрацією 03.04.2003 року на ОСОБА_4.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її бабуся - ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй житловий будинок та господарські споруди, що в АДРЕСА_1. Заявниця, як спадкоємець за заповітом, оформила вказану спадщину у встановленому порядку та стала власником зазначеного нерухомого майна. Однак, складеним ОСОБА_3 заповітом не охоплювалась земельна ділянка, площею 2,29 га., для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Бірківської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на землю, виданого 03.04.2003 року Любомльською районною державною адміністрацією на ОСОБА_4. Право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, після смерті ОСОБА_3 мала дочка останньої, а мати заявниці, - ОСОБА_2, яка у строки, визначені ст.1270 ЦК України, спадщину не прийняла та з питанням про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини до суду звертатися не буде. У зв?язку з відсутністю інших спадкоємців першої-четвертої черги, заявниця, як онука спадкодавця, має право на спадкування за законом в порядку ст.1265 ЦК України, однак реалізувати свої спадкові права в цій частині не має можливості з причин допущення в Державному акті про право власності на землю помилки у прізвищі спадкодавця, а саме зазначено «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3», що й слугувало підставою для її звернення до суду з даною заявою.

Учасники справи в судове засідання не з?явились.

Заявниця ОСОБА_1 подала в канцелярію суду заяву про підтримання заяви та розгляд справи у її відсутності.

Заінтересована особа - Любомльська районна державна адміністрація подала в суд відзив на заяву ОСОБА_1, у якій не заперечила проти задоволення заяви останньої та просила розглядати справу без участі представника райдержадміністрації. Окрім цього, у відзиві Любомльська райдержадміністрація вказала, що Державний акт на право приватної власності на землю від 03.04.2003 року серії НОМЕР_3 був виданий відповідно до наявного списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, у якому під № 296 написано «гр. ОСОБА_5».

Заінтересована особа - ОСОБА_2 подала в канцелярію суду заяву про підтримання заявлених ОСОБА_1 вимог та задоволення заяви останньої. Крім цього вказала, що спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 вона не прийняла, продовжувати строк для її прийняття не буде та на спадкову земельну ділянку не претендує.

За таких обставин, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в своїй сукупності, суд дійшов наступного висновку.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Любомль Волинської області (а.с.7).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 уклала заповіт, посвідчений Любомльською державною нотаріальною конторою Волинської області 19.12.1989 року, яким приналежний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м.Любомль по АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_6 (а.с.47).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_6 після укладення 21.10.1992 року шлюбу з ОСОБА_7, взяла прізвище останнього (а.с.25).

Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області 31.08.2010 року, стверджено, що заявниці - ОСОБА_1 дане свідоцтво видане в порядку спадкування за заповітом, на зазначене у вищевказаному заповіті майно спадкодавця - ОСОБА_3 (а.с.10).

З копії матеріалів спадкової справи №163/2010 року встановлено відсутність інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с.41-57).

З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, вбачається, що даний Державний акт виданий ОСОБА_4 на підставі розпорядження Любомльської районної державної адміністрації №88 від 31.03.2003 року, згідно якого останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,49 га, яка розташована на території Бірківської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства (а.с.6).

З копії додатку до розпорядження Любомльської районної державної адміністрації №88 від 31.03.2003 року встановлено, що у список громадян, яким відводиться в натурі (на місцевості) земельні частки (паї) на території Бірківської сільської ради, включено «ОСОБА_3» (а.с.29-30).

Аналізом досліджених у справі таких копій документів, як свідоцтва про одруження спадкодавця ОСОБА_3, свідоцтва про її смерть та смерть її чоловіка, копією укладеного нею заповіту та свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, встановлено, що по усіх цих документах прізвище спадкодавця значиться як «ОСОБА_3» (а.с. 7, 8, 47, 53-55).

З цих документів також встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 з 28.03.1947 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.8, 9). Поряд з цим, з наявних у спадковій справі на ОСОБА_3 документів встановлено, що у свідоцтві про народження їх дочки - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище батька та матері зазначено відповідно «ОСОБА_3», а в свідоцтві про народження другої дочки - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, вказане уже прізвище кожного з батьків «ОСОБА_3» (а.с.51,52).

Копіями свідоцтва про народження ОСОБА_9, свідоцтва про розірвання її шлюбу, у якому остання мала прізвище «ОСОБА_6», свідоцтва про народження заявниці та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, згідно яких дошлюбне прізвище заявниці було «ОСОБА_6», а після укладення шлюбу «ОСОБА_6», доводиться та обставина, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_9, яка на даний час після укладення другого шлюбу має прізвище «ОСОБА_11» (а.с.21-25).

Наведене у своїй сукупності дає підстави для висновку, що зазначення у Державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 даних про особу, якій цей акт видано, а саме на прізвище «ОСОБА_3», є не інакше як помилкою, тим паче, як вказала заінтересована особа - Любомльська районна державна адміністрація у своєму відзиві, розпорядження №88 від 31.03.2003 року видавалось на підставі списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, тобто без перевірки паспортних даних осіб, щодо яких приймалось таке розпорядження.

Таким чином, без будь-яких сумнівів та припущень суд вважає доведеним факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, спадкодавцю - ОСОБА_3.

Відповідно до п.6 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Вищенаведене вказує на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю для заявниці має юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить реалізація її спадкових прав.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, на підставі ст.315 ЦПК України, вимоги заяви задовольнити.

Керуючись ст. ст. 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт належності спадкодавцю - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, правовстановлюючого документу - Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Любомльською районною державною адміністрацією 03.04.2003 року на підставі розпорядження Любомльської районної державної адміністрації №88 від 31.03.2003 року на ім?я громадянки України - ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Ім'я заявника - ОСОБА_1; місце проживання: АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_1.

Найменування заінтересованої особи - Любомльська районна державна адміністрація; місце знаходження: вулиця Незалежності, 23, місто Любомль Волинської області, .

Ім'я заінтересованої особи - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук