Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/2011/17 Головуючий у 1 інстанції Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/778/1708/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинних споруд, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинних споруд.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 звернувся до суд з заявою про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2018 року провадження у справі зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини земельної ділянки, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити постанову про залишення без задоволення заяви ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема посилається на те, що незалежно від рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини земельної ділянки, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, скаржник залишиться законним співвласником земельної ділянки на підставі договору дарування частини житлового будинку від 24.04.2015 року з передбаченим законодавством обсягом прав власника на цю земельну ділянку.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з норм п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Однак, судова колегія не може погодитись з таким висновком.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 6 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є в тому числі порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинних споруд.

Підставою зупинення провадження по справі було перебування у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини земельної ділянки, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

При постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції не було взято до уваги, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним договору дарування частини земельної ділянки, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, не перешкоджає з'ясуванню обставин у цій справі.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (ст. 251 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

В даному випадку судом не зазначено обґрунтованих доводів для зупинення провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, будівлі та споруди та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод у здійсненні права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, знесення самочинних споруд, а тому судова колегія не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі за обставин, зазначених заявником, з урахуванням вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3 ч. 1 ст. 379, 382, 383, 384 ЦПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2018 року у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: